Velkommen, kjære seere, til Panorama-filmstudioet. I dag skal vi snakke om tidlig seksualisering.
Hvem vil ha dem?
Hva skal den brukes til?
Og fremfor alt: hvor kommer den egentlig fra? I studio har jeg besøk av historieprofessor Michael Vogt og dr. Claudia Haunitz.
Panorama-Film står for filmer av høy etisk og moralsk kvalitet.
Det er derfor ingen enkel oppgave å redegjøre så åpent for alle fakta, hendelsesforløp og uholdbare praksiser knyttet
til dette temaet, slik det er gjort i denne dokumentaren.
Ifølge Ivo Sasek, manusforfatter og produsent av denne filmen, grenser det til umoral å
bare nevne de mest forskjellige hendelsene.
Men siden det rådende inntrykket var at alle disse forholdene likevel vil få gjennomslag på globalt plan dersom de
ikke blir avslørt på en nådeløs måte og i god tid, har Panorama-Film likevel valgt å publisere dette uten sensur.
Vi ønsker dere derfor ikke god underholdning med denne filmen.
Så spenn dere fast og dann dere deres egen mening.
Først en sammenligning av tidsperioder.
Sammenligning av tidspunkter for forførelse av barn
Men hvis noen forfører et av disse små som tror på meg til å synde, ville det være bedre for vedkommende at en kvernstein
ble hengt rundt halsen hans og han ble senket ned i havets dyp.
Pass på at dere ikke forakter noen av disse små, for jeg sier dere at deres engler i himmelen
alltid ser min Fars ansikt, han som er i himmelen.
For sannelig, jeg sier dere: Før himmelen og jorden forgår, skal ikke en eneste jota (bokstav) eller
en eneste strek i loven forgå, før alt har skjedd.
Den som underviser menneskeheten, utøver makt over den.
Våre barn utsettes for stadig større innflytelse fra utdanningsmyndigheter, lærerstaben og, i
nyere tid, også såkalte seksualpedagoger utenfra.
Hvilke kilder har de egentlig sitt utspring i?
Den som søker, skal finne.
Jesu overbevisende ord og gjerninger innledet en ny tidsregning.
Vet dagens lærere fortsatt hva de gjør når de, til tross for hans kraftige advarsler, nå ønsker å gi alle barn seksualundervisning
og seksuell stimulering allerede fra de aller yngste årene – kort sagt, å utsette dem for tidlig seksualisering?
Er de nye seksualitetsspesialistene mer kompetente enn Jesus fra Nasaret?
Er vi virkelig ikke i fare under hennes ledelse?
Har du, kjære seer, i det hele tatt blitt informert om de verdensomspennende bestrebelsene
på å seksualisere barn helt fra de er helt små?
Tidsendringer
Nok en gang skal nemlig et siste tabu brytes.
Seksuell omgang med barn, det vil si med mindreårige, skal lovfestes og fremmes.
Det stikker i brystet når vi hører de nyeste retningslinjene fra høyt ansette seksualpedagoger.
Ledende pedagoger som Helmut Kentler hevder at dagens barnevern i virkeligheten er fiendtlig innstilt overfor barn.
Han kommer med den utrolige påstanden at sex med barn ikke er overgrep, men en barns rettighet.
Barnets rett til å få tilfredsstilt sine seksuelle behov.
Ekte barnevern handler derfor om å beskytte barns seksuelle selvbestemmelse.
Her blir barnemishandling uten tvil forkledd som oppdragelse.
Tidsendringer
Sammenligning av besøkstider for barnevernet
Barn trenger «pornokompetanse»!
Voksne bør snakke med barn om porno, mener den tyske pedagogikeren Carla Etchenberg.
I likhet med de sveitsiske ungsocialistene krever hun til og med at pornografi skal inngå i undervisningen av barna.
Antigenocidbevegelsen mener at slike krav må imøtegås med strenghet og uten kompromisser,
med lovgivning som fortsatt gjelder her og nå.
Pornografi, straffeloven § 197
1. Den som tilbyr, viser, overlater, gjør tilgjengelig eller kringkaster via radio eller fjernsyn pornografiske skrifter, lyd-
eller bildeopptak, illustrasjoner, andre gjenstander av denne art eller pornografiske fremføringer av en
person under 16 år, skal straffes med fengsel eller bot.
2. Den som offentlig utstiller eller viser gjenstander eller fremvisninger som omhandlet i punkt 1, eller på annen måte tilbyr
dem til noen uten at det er blitt bedt om det, straffes med bot.
For øvrig skal barn også beskyttes mot andre pornografiske produkter, og alle skal beskyttes mot
å bli utsatt for seksuelt innhold mot sin vilje.
Se også artikkel 358 og forskrift om teletjenester av 25. mars 1992, artikkel 18a, første ledd.
Dette prinsippet må, slik også barnerettighetsbevegelsen AGB krever, først og fremst anvendes konsekvent på
mobiloperatørene, fordi bokstavelig talt hvert eneste barn i dag har en mobiltelefon i lommen.
Av grunnlagsdokumentet «Seksualundervisning og skole» fra kompetansesenteret for seksualundervisning og skole
ved Pädagogische Hochschule Zentralschweiz fremgår det klart hvilke mål man har satt seg for våre barn.
Barnet er et seksuelt vesen.
Grunnlaget for seksualundervisningen er definisjonen av mennesket som et seksuelt vesen som er avhengig av oppdragelse, eller med
andre ord anerkjennelsen av barn og unge som seksuelle vesener.
Allerede denne første, i grunnen forvrengte konklusjonen åpner jo dørene på vid gap for pedofili.
For med andre ord betyr det at så lenge barnet liker det, er alt tillatt.
Her er et eksempel fra grunnlagsdokumentet og kompetansesenterets nettside.
Alder 4–5 år Barnehagetrinnet er beskrevet som følger.
For tiden er det «doktorleker», lystfylt selvoppdagelse, selvstimulering – det vil si orgasmelignende reaksjoner,
rollespill, for eksempel familie med to fedre eller to mødre, samt kyssing, samleie, erotisk interesse for foreldrene, lyst
til å vise seg frem og leker med kjønnsorganene, opplevelsen av de første, aller dypeste vennskapene og kjærlighetsforholdene.
Dette gir følgende hovedfokusområder i undervisningen. a) Å navngi kroppsdeler, inkludert kjønnsorganer, b) å oppleve kroppen
på en leken måte, altså inkludert seksuell opphisselse, c) vennskapelige relasjoner, å sette grenser, å respektere
sin egen og andres intimitetssfære, d) befruktning, hvordan samleiet foregår, og at det resulterer i et barn.
Og det med barn i alderen fire til fem år.
Alder 6 til 12 år. Aktiviteter sammen med jevnaldrende.
Nedvurdering eller avvisning av det motsatte kjønnet.
Atferd som er typisk for kjønnsrollene, i noen tilfeller sterkt overdrevet.
Provoserende eller aggressiv oppførsel overfor det motsatte kjønn.
Brudd på tabuer.
Eventuelt interesse og erotisk tiltrekning til personer av samme kjønn.
Når er man moden for å knulle?
Dette gir følgende undervisningsinnhold: Seksualitet og språk. Banneord.
Et intervju med eksterne seksualundervisere som jobber i skoler viste at man gir hvert barn, uansett alder, nøyaktig informasjon
om hva for eksempel analsex, å komme og enda verre ting er, dersom barnet bare har hørt slike begreper uten å forstå dem.
Befruktning, svangerskap, fødsel.
Ulike former for vennskap, parforhold og livsformer.
Her blir altså alle disse nedefinert avvikene innprentet i barna som noe normalt.
Og det som har langt større konsekvenser, er at alt som hittil har vært normalt, blir erklært som unormalt og ulovlig.
Kjønnsroller, rollebilder – for eksempel den yrkesaktive moren, faren ved komfyren – og seksuell orientering.
Her skal alt være tillatt, så lenge det er moro.
Den første menstruasjonen, den første utløsningen, HIV, AIDS, seksuelt overførbare infeksjoner, seksuell trakassering,
vold, onani, særlig blant gutter, men også blant jenter.
Og det anses som helt normalt og til og med viktig.
Alder: 12 til 16 år.
Sosiale endringer, her menes utviklingen av selvstendighet og løsrivelse fra foreldrehjemmet.
Økende interesse for detaljert kunnskap om seksuelle praksiser.
I noen tilfeller bevisst kontakt med pornografi.
Hvor mange stillinger finnes det i sex, og hvilken er den beste?
Blir man feit av å svelge sæd?
Av moralske grunner avslutter vi oppregningen her.
Undervisningsinnholdet er i alle fall så målrettet tilpasset alt det meningsløse snakket blant barn og ungdommer at
til slutt sitter virkelig all slags skitt i hodet på alle.
Her er et eksempel fra grunnlagsdokumentet og kompetansesenterets nettside.
Utviklingstrinn, selvstimulering.
Det vil si å fremkalle reaksjoner som ligner på orgasme.
Oppførsel?
Å oppdage ulike kroppsdeler som kilde til nye nytelsesopplevelser.
Bevisst, gjentatt manipulering av kroppsdeler. Også kjønnsorganene.
Lekende utforsking av kjønnsroller gjennom rollespill, for eksempel «pappa-mamma-lek».
Familie med to mødre, to fedre og én forelder.
Å være forelsket, samleie.
Eller gjennom legelek.
Også utforskningen av den andres kropp.
Å tilfredsstille den naturlige nysgjerrigheten.
Tidsendringer
Samtidig arbeider de pedofilvennlige Ungsocialistene med et posisjonsnotat der de, ifølge Tanja
Walissa, krever en ny tilnærming til temaet pornografi.
Dette innebærer også at barn i alderen ti til tolv år skal se på porno i seksualundervisningen.
Selv om dette kravet i første omgang utløste opprør blant skolemyndighetene, gjenstår det å se hvor lenge
dette opprøret vil tåle det vedvarende presset fra Juso.
Også i forbindelse med opplæring om aids, barns rettigheter og seksuell orientering i skolene utvikles det for tiden nye
læremidler over hele Europa som gjør tidlig opplæring og tidlig seksualisering av barn til obligatorisk innhold.
Professor Vogt, hvordan har det seg at denne ideologien om seksualundervisning plutselig
har fått så stor utbredelse internasjonalt?
Oppstod den fra den ene dagen til den andre?
Nei, slett ikke.
Den ble innført allerede i 1939 i USA – hvor ellers? – gjennom utrettelig og grundig arbeid av sexforskeren Alfred C. Kinsey.
Alfred Kinsey ble jo, hvis jeg husker riktig, gjentatte ganger omtalt som det tjuende århundrets viktigste seksualforsker.
Er du også av den oppfatningen?
Som den viktigste seksualforskeren ville jeg – av grunner vi skal komme tilbake til – faktisk ikke anerkjenne ham, men
helt sikkert som den mest innflytelsesrike faktoren i den såkalte samfunnsmessige og seksuelle meningsdannelsen.
Tross alt bygger nesten alle nyere programmer for seksualundervisning på Kinseys arbeider.
Dr. Haunit, De er praktiserende lege.
Hvilke av Kinseys mange teorier vil du, ut fra ditt eget ståsted, helst gå nærmere inn på?
Dr. med. Haunit sier at alt er mulig, slik han ser det.
Denne såkalte moderne tankegangen har preget Kinseys syn på sex og seksualitet.
I praksis har det imidlertid vist seg at dette er en svært farlig tankegang, fordi den har ført – og
fortsatt fører – til utallige kriminelle handlinger.
Kinsleys hovedverk beviser dette svart på hvitt.
Det dreier seg om Kinsey-rapporten, som består av to bøker, nemlig først og fremst *Sexual Behaviour of the Male*.
Mannens seksuelle atferd og for det andre «Sexual Behaviour of the Female», kvinnens seksuelle atferd.
Med disse verkene satte Dr. Sex, som han også ble kalt, faktisk sitt preg på den seksuelle tenkningen i nesten hele verden.
En mann, altså, hvis ord hadde makt over mange nasjoner.
En mann hvis læresetninger først nå for alvor begynner å bære frukt i vår tid.
Kinsey var grunnleggeren av den seksuelle frigjøringen.
Men hvem var egentlig Kinsey?
Ingen spørsmål kan for øyeblikket være viktigere enn dette, for Kinseys ord og læresetninger har like stor
innflytelse på verdensplan som Jesu Kristi, bortsett fra at de står i diametral motsetning til disse.
Hvem av de to er egentlig den mest pålitelige?
Vi kjenner til Jesu Kristi ord og gjerninger, som har ført til en ny tidsregning.
Men hva er egentlig Kinseys ord og gjerninger?
Våre studiogjester og noen korte etterfilminger hjelper oss i letingen.
I løpet av sitt liv gjennomgikk Kinsey over 18 500 seksuelle casestudier, med særlig fokus på
mindreårige, for å gjøre dem kjent blant folk flest.
Kinsleys fremste mål var seksuell mangfold.
Han kalte seg imidlertid selv en konservativ forsker.
Men i 1997 avslørte tidsskriftet *Der Spiegel* et utrolig dobbeltliv som Kinsey førte.
Kinsey-biografien skrevet av historikeren James Jones viser at sexforskeren Kinsey i hemmelighet ga fritt utløp
for sine homoseksuelle og sadomasochistiske aktiviteter.
Det fremgår av denne Kinsey-rapporten at han som ung speiderleder utlevde sine voyeuristiske og
ekshibisjonistiske tilbøyeligheter uten hemninger.
Etter at Kinsey med dyp avsky hadde forlatt sitt kristne foreldrehjem, samlet han medarbeidere rundt seg
for å forske vitenskapelig på menneskers seksuelle atferd, men først og fremst på mindreårige barns.
Hver enkelt av hans ansatte måtte redegjøre fullstendig for sitt seksualliv og sin atferd.
Og i et hemmelig rom i huset sitt arrangerte Kinsey jevnlig gruppesex-leker med sine medarbeidere og utvalgte gjester.
Og han tvang til og med sin egen kone til å være med på det.
Kinsey fikk et profesjonelt kamerateam til å filme scener med homoseksuelle, heteroseksuelle og sadomasochistiske personer.
Til tross for det helseskadelige presset gikk de ansatte med på det, fordi de fryktet for karrieren sin.
Blant de ansatte hos Kinsey var blant annet Clyde Martin, som imidlertid ikke hadde noen faglig utdannelse som statistiker.
Likevel var han ansvarlig for den statistiske analysen av alle dataene.
I tillegg ble hele prosjektet finansiert av den jødiske Rockefeller-stiftelsen.
I ettertid hevdet de riktignok gjentatte ganger at de hadde krevd en profesjonell statistiker.
Men Kinsey lot seg ikke overtale til det på noen måte.
Kinsey selv led av ekstrem sadomasochisme.
Han skal gjentatte ganger ha utført voldelige og ekstremt smertefulle inngrep på sine egne kjønnsorganer.
I tillegg til sine homoseksuelle forhold til kolleger som Pomeroy og Martin, levde han
seg ut i det homoseksuelle miljøet i Chicago.
En propagandist for grusomheter – en tidssammenligning
Kinsey utarbeidet omfattende spørreskjemaer til bruk i sin vitenskapelige forskning.
Disse viser at Kinsey var fast overbevist om at alle mennesker på et eller annet tidspunkt hadde utøvd perverse
handlinger, hatt utenomekteskapelige forhold eller opplevd voldelige, sadistiske situasjoner.
På samme måte har alle på et eller annet tidspunkt hatt seksuelle opplevelser med en person av samme kjønn, med dyr og med barn.
Det var overhodet ikke noe rom i spørreskjemaene hans der de spurte kunne unngå å svare på slike uhyrligheter.
Og når de en gang hadde innrømmet det, hadde Kinsey dem endelig i sin hule hånd.
Selv om Kinsey hevdet å ha hentet resultatene fra sin seksualitetsforskning fra den brede befolkningen, begrenset han
seg i praksis som regel til å intervjue prostituerte, homoseksuelle, fengselsinnsatte og
mennesker fra «underverdenen», som han kalte dem.
Kinsey var derfor beviselig en statistikkbedrager.
Selv om Kinseys seksualitetsundersøkelser var ment for ekteskapsforberedelseskurs, ble temaer som graviditet,
fødsel og amming av barn – altså det som egentlig burde ha vært en del av kurset – ikke tatt opp i det hele tatt.
Kinsey var rett og slett seksuelt syk.
En mann som på en manipulerende og aggressiv måte misbrukte sin yrkesmessige autoritet som lærer.
Da Kinsey på 1940-tallet forsøkte å offentliggjøre sine over 350 spørsmål om seksuell atferd, var det svært
vanskelig for ham å få kontakt med helt vanlige mennesker.
Det var betydelig enklere for ham å få tak i opplysningene om mennesker som levde på en ukonvensjonell måte.
Og slik oppstod det villedende og misvisende inntrykket av at 95 % av alle amerikanske menn var seksualforbrytere.
69 % av prostituertes faste kunder.
37 % allerede hadde hatt homoseksuelle erfaringer.
Og 17 % av alle amerikanske bønder skal angivelig ha hatt sex med dyr.
Først i 1981 lyktes det medieeksperten dr. Judith Reismann å avdekke disse alvorlige
metodiske uregelmessighetene i Kinseys forskning.
Det som særlig vakte oppsikt, var det faktum at en stor del av Kinseys data stammet fra pedokriminelle,
det vil si kriminelle som begår overgrep mot barn.
Det var altså ikke befolkningen som ble spurt, men pedofile.
Likevel utgjør Kinseys verk fremdeles det viktigste, såkalte vitenskapelige
grunnlaget for seksualforskningen over hele verden.
Selv grunnlagsdokumentet «Seksualundervisning og skole», som den sveitsiske læreplanen «Læreplan 21» nå bygger på, fastslår under
overskriften «Grunnskole» at påstanden om at det finnes en fase i barndommen der
seksualiteten ligger i dvale, er blitt empirisk motbevist.
«Empirisk» betyr «ifølge eksperimenter».
Men nettopp Kinseys samling av eksperimenter ligger til slutt også til grunn for «Lehrplan 21» og
nesten alle seksualundervisningsprogrammer verden over.
De fleste rektorer har imidlertid ingen anelse om hva de baserer seg på.
Hva synes du om obligatorisk seksualundervisning fra fireårsalderen?
Da er man ung, og det er rett og slett for tidlig, tror jeg.
For meg er det tull, helt ærlig talt.
Vi har selv to barn.
Den lille er tre år, den store er ikke engang fem.
Og jeg aner virkelig ikke hva han skal gjøre med det.
Vi synes altså absolutt ikke at det er riktig.
Jeg er ikke for det.
Det er i alle fall… det er egentlig en vits.
Jeg synes ikke det er noen god idé, for de er jo bare fire år gamle – hva skal de egentlig gjøre med det og sånt?
Jeg mener, det gir dem jo ingenting.
Og når man er i den alderen, er det egentlig ikke noe tema i det hele tatt, eller hva?
For fire- og seksåringer og barnehagebarn.
Det er vel litt tidlig, vil jeg si. Når man er fire år, sier man: «Nei, det synes jeg ikke er bra.»
Nei, det synes jeg ikke er bra, det synes jeg ikke er bra. Hos oss i alle fall ikke. Hos oss kommer det uansett ikke på tale.
Jeg synes heller ikke det er bra at barn i tidlig alder blir utsatt for seksuelt innhold. Det synes jeg ikke er greit.
Fire år? De vil jo fortsatt lære, leke og være barn.
De har jo noe helt annet i tankene.
Jeg mener, det er jo holdningen til saken. Men det går jo slett ikke.
Det ønsker jeg slett ikke, at de skal få opplysning om dette så tidlig. Det ønsker jeg slett ikke. Jeg er helt imot det.
Allerede i barnehagen – jeg synes det er helt forferdelig.
Jeg synes det er dumt. Helt ærlig.
Det er rett og slett for tidlig, det passer seg ikke for et barn. Barn skal leke.
Barn skal leke ute på gaten og ikke tenke på slike ting.
Hva synes dere om at barn skal ha seksuelle kontakter som følge av tidlig seksualisering?
Jeg kan rett og slett ikke forestille meg det, for det er jo helt unormalt, ja, umenneskelig.
Umulig.
Ja, det er virkelig forferdelig at det kanskje finnes folk som til og med blir opphisset av situasjonen.
Det hadde jeg slet ikke tenkt på.
Men det er jo det verste jeg kan forestille meg.
Det er veldig skremmende å høre det.
Det er på en måte ganske rart.
Det er i alle fall ikke bra.
Men hvis jeg nå skulle sende barnet mitt i barnehagen og visste det, ville jeg bare bli rasende.
Men jeg vet ikke hva jeg ville gjort i så fall.
Dårlig, ikke bra. Hva sa du? Det synes jeg er litt ekstremt. Det var ikke det jeg
tenkte på, nei. Da synes jeg enda mindre om det.
Hvis man gjør noe galt mot et barn som kanskje ikke engang kan gå selv, så er det nok for meg.
Ja, det er altså det som får hårene mine til å reise seg.
Nei, det synes jeg ikke er bra. Det er jo, altså nei, da er jeg helt imot det.
En slik studie er jo ren tull.
Når jeg ser på hele saken med sunn fornuft, så vet jeg at alt dette er tull.
Ja, spør jeg vanlige foreldre som har barn – de vet hvordan barna utvikler seg. Jeg
trenger ikke å oppmuntre et barn til seksualitet.
I *Sexual Behaviour of the Human Male* oppgir Kinsey at boken hans kun inneholder data fra 5 300 hvite menn
og ungdommer, selv om han sitter på data fra 6 300 menn.
Alan Welles, en av USAs mest anerkjente statistikere, analyserte denne påstanden og kom
frem til at boken kun omfatter 4120 personer.
Imidlertid manglet det gjennomgående opplysninger om for eksempel den nøyaktige
aldersfordelingen og den seksuelle orienteringen til deltakerne.
Selv om Kinsey gjentatte ganger stædigt hevdet at dataene hans var representative for den amerikanske befolkningen på
1940-tallet, viste en grundig undersøkelse at boken *Sexual Behaviour of the Human Male* utelukkende
bygger på data fra ikke-representative, og til dels svært tvilsomme, marginaliserte grupper.
Omtrent 1 400 straffedømte fra fengsler i ulike delstater i USA.
Mange av dem satt i fengsel på grunn av seksuelt misbruk av barn.
Deretter anslo dr. Judith Reisman andelen til å være rundt 630 homoseksuelle menn.
I tillegg ble det identifisert 200 såkalte seksuelle psykopater.
Deretter 329 lovbrytere som var dømt for andre lovbrudd.
Men også, i det minste, 317 guttebarn i alderen 2 måneder til 15 år som ble utsatt for seksuelle overgrep.
Men man antok at det var mer enn det.
Deretter igjen 350 elever med avvikende atferd.
Til slutt var det også en gruppe kriminelle som Kinsey ganske enkelt betegnet som underverdenen.
Et klart eksempel på løgnaktig propaganda gjennom statistisk svindel.
Da Kinsey gjentatte ganger ble kritisert for dette, mente han at denne oppfatningen bygger på den gamle feilslutningen
om at kriminelle er annerledes enn resten av befolkningen.
Statistiske undersøkelser innen seksualforskning har i stor grad blitt besvart av pedokriminelle.
Svarene deres ble deretter likestilt med vanlige borgere. Hva synes du om det?
Det synes jeg virkelig ikke er bra.
Altså, at man praktisk talt trekker en generell konklusjon ut fra slike ekstreme
tilfeller – det tror jeg ikke noe på. Virkelig ikke.
Ja, det er helt sykt. Altså, hvorfor spør man slike grupper? Det er jo slett ikke noe gjennomsnitt.
Vel, det er merkelig. Helt umulig. Ja, det synes jeg også.
Hun tror at mange ville bli forferdet hvis de visste noe slikt.
Da ville de svart helt annerledes hvis de visste at han egentlig har en så dårlig fortid eller har levd et slikt liv tidligere.
Det er jo helt forferdelig.
Men at man nå begrenser disse meningsmålingene til akkurat denne gruppen, det er jo klart at
det på ingen måte gjenspeiler flertallets mening.
Ja, jeg kan ikke sette meg i en pedofils sted.
Vel, denne statistikken overrasker meg litt, at det ikke er noen forskjeller.
Og det reiser selvfølgelig spørsmålet om hvorvidt dette forebyggingskonseptet faktisk fungerer.
Nei, dem burde vi slett ikke spørre.
Vel, jeg kan ikke forestille meg det, for disse folkene er syke.
Og befolkningen generelt er ikke syk.
Et problem med studiene. Kan man jo legge alt i munnen på folk, eller hva?
Jeg er ikke særlig begeistret for det.
Jeg synes ikke det er greit at man tar hensyn til deres mening.
Det er jo… det er jo ikke kompetente folk.
Nettopp de som faktisk har såret andre barn eller andre mennesker med dette temaet – at man stiller spørsmål til
dem – jeg vet altså ikke om det ville være fornuftig eller om det egentlig passer inn i sammenhengen.
Jeg mener, det er syke mennesker, men de hører ikke hjemme i offentligheten.
Ja, for med den sykdommen på månen, altså, der er de jo … .
Hvordan mener du at man kan motvirke tidlig seksualisering?
Jeg ville i alle fall lage opprør, for det er jeg i alle fall ganske flink til.
For det er ikke bare mitt problem, det er vårt problem.
Det er våre barn; de vil utgjøre den neste generasjonen, de vil være vår fremtid.
I alle fall må man gjøre noe med det.
Altså, å sitte hjemme, se på TV og si: «Ja, det ordner seg nok på en eller annen måte.» Det ordner seg rett og slett ikke.
Da må man reagere tidligere og gjøre noe for å forhindre at noe slikt skjer – det er i hvert fall min mening.
Enkelt å avvise.
Forby, ja.
De som begår overgrep mot barn, bør egentlig straffeforfølges med de strengeste rettsmidler
så raskt som mulig. De bør straffeforfølges.
Altså, ikke betinget dom eller slike ting, men de må rett og slett fjernes fra samfunnet på en streng måte.
Jeg tror foreldrene må stå sammen og gjøre motstand mot dette, for det er uakseptabelt. Det er virkelig ille.
La oss bare ta dem ut av skolen en stund.
Det er helt enkelt. Jeg aksepterer i hvert fall ikke det.
Og i hvert fall ikke på hva de herrene mener.
Ja, jeg ville forby barnet mitt å gjøre det.
Man må være imot slike ting.
Jeg mener, da må man virkelig samle folket og gjøre noe med slike ting.
Spesielt foreldrene – når barna deres går på slike institusjoner – må jeg si at jeg sannsynligvis ville ta barnet mitt ut derfra.
For det de gjør i hemmelighet, er i seg selv skammelig å nevne. I boken *Sex Offenders*, som kom ut i 1965,
forsvarer Kinsey seksuelt misbruk av barn med følgende ord:
Den avsky som samfunnet vårt nærer overfor voksne som har seksuell omgang med små barn, blir satt i et nytt perspektiv.
Når vi ser på atferden til andre pattedyr, er seksuell aktivitet mellom voksne og umodne dyr vanlig og
synes å være normalt sett fra et biologisk perspektiv.
Har vi hørt feil nå?
Var mennesket i Kinseys øyne bare en annen type pattedyr?
Alfred C. Kinsey har dermed plassert oss alle på samme nivå som for eksempel aper, harer, hunder og griser.
Men på empirisk-vitenskapelig vis gikk Kinsey-gruppen enda et skritt videre og hevdet at all seksuell
vold er en del av det normale arven fra pattedyr.
Den i seg selv helt logiske konklusjonen av dette, ifølge Kinsey, er at hvis foreldrene ikke griper inn, vil voldtekt
være en behagelig opplevelse for unge jenter eller kvinner.
En ny tid. Kristus eller Kinsey?
Dr. Judith Reismann understreket i sine studier av Kinsey at hans ekstreme bagatellisering av seksuelle overgrep til og med
hadde innvirkning på den amerikanske lovgivningen, og at for eksempel voldtekt ble omdefinert og straffeomfanget redusert.
Kinsey gjorde til og med narr av FBI da de i 1950 advarte mot en økning i antall seksuelle lovbrudd.
Han bagatelliserte de avskyelige forbrytelsene mot barn og hevdet frekt at den langt større skaden skyldtes voksnes hysteri.
Det er vanskelig å forstå hvorfor et barn skulle bli opprørt av at noen berører kjønnsorganene hans.
Og til og med at det skulle være forstyrret av spesifikke seksuelle handlinger.
Med mindre det skyldes kulturelle påvirkninger.
Alfred C. Kinseys seksuelle tiltrekning til barn kom tydelig til uttrykk i de 1 888 seksuelle casestudiene av
gutter i alderen fra 5 måneder til etter puberteten, samt av 147 jenter i alderen 2 til 15 år.
Testene gikk ut på at gutter og jenter ble seksuelt stimulert eller stimulerte seg selv, mens pedofile observatører
med et stoppeklokke målte tiden frem til de nådde orgasme.
En ny tid. Kristus eller Kinsey?
Kinsey benektet riktignok at han selv hadde gjennomført disse testene.
Men denne påstanden frikjenner ham like lite som den som ikke selv begår et drap, men lar det utføre av en leiemorder.
Også i en BBC-dokumentar fra 10. august 1998 ble Kinsey-saken undersøkt.
Beretningen fra en eldre kvinne, som bare ble kalt Esther, virket definitivt overbevisende.
Jeg var fortsatt en liten jente.
Kinsey kom hjem til foreldrene mine.
Jeg ble utsatt for seksuelle overgrep av min far og min bestefar.
Min seksuelle atferd ble registrert med et stoppeklokke og filmet.
Det hele ble sendt til Kinsey.
Jeg kom meg aldri over det.
Et av teammedlemmene, Paul Gebhardt, innrømmet i et intervju i 1992 at Kinsey-teamet rekrutterte pedofile for å
innhente vitenskapelige data om angivelig normal sex med barn.
Han sa at vi hadde bedt dere – og med det mente han overgriperne – om å gjøre observasjoner, føre notater
og, hvis mulig, ta tiden, for så å rapportere til oss.
En ny tid. Kristus eller Kinsey?
Ifølge Judith Reismanns studier skal barn ha blitt utsatt for overgrep i flere måneder og år, og
opptegnelsene fra deres overgripere skal ha blitt videreformidlet til Kinsey som vitenskapelige data.
Det meste av informasjonen om barns seksuelle atferd skal Kinsey ha fått fra Mr. Green, en serievoldtektsmann.
Det var på bakgrunn av hans erfaringer at man også utviklet klassifiseringen av
seksuelle orgasmer hos spedbarn og små gutter.
Det skal også ha fremgått at Kinsey hadde jevnlig kontakt med alle slags organisasjoner som driver med
barneovergrep, samt med lærere som misbruker barn og pedofile fedre og mødre både i og utenfor USA.
Har du nærmere opplysninger om dette?
Å ja.
Det er påvist at Kinsey fra 1936 til 1956 hadde jevnlig brevkontakt med Friedrich von Baluseck, en pedofil
religionslærer i Den evangeliske kirken i Brandenburg i Tyskland.
Han sto for retten i Berlin i 1957, tiltalt for flere tilfeller av overgrep mot barn.
Blant dem var til og med hans elleve år gamle datter, samt mistanke om drap på en ti år gammel jente.
FBI kontaktet Interpol da de oppdaget at von Baluseck i over 20 år hadde levert detaljerte opplysninger til Kinsey om sine
seksuelle overgrep mot jenter og gutter i alderen 9 til 14 år.
Men Kinsey nektet å utlevere sexdagboken under påskudd av at han ikke ønsket å skade den pedofile forbryterens omdømme.
Da den øverste dommeren under rettssaken fremsatte anklagen om at von Baluseck hadde misbrukt barn for å imponere Kinsey,
svarte han: «Det var jo Kinsey selv som hadde bedt meg om det.»
I «Berliner Morgenpost» av 16. mai 1957 sto det på side 3 at Kinsey burde ha anmeldt Baluseck.
Nesten alle dagens seksualundervisningsprogrammer henviser direkte eller indirekte til Kinsey. Det er på tide at samfunnet
vårt endelig tar avstand fra Kinsey og hans kriminelle grunnforskning, og retter oppmerksomheten mot de misbrukte
ofrene i stedet for de driftsstyrte gjerningspersonene.
Tortur av barn som globalt forskningsgrunnlag for seksualpedagogikk.
Det Alfred C. Kinsey kalte «normal sex med barn», var intet annet enn seksuell tortur av barn.
Kinsey hadde en lidenskapelig og pervers interesse for evnen til å oppnå orgasme, særlig hos mindreårige,
det vil si hos gutter før puberteten, uten utløsning.
Og på bakgrunn av Judith Reismanns forskning ble den rystende dokumentarfilmen *The Children of Table 34* laget
– den berømte tabell 34, som avslørte de mest grufulle detaljene for å beskytte de barn som ble ofre.
I tett samarbeid med Mr. Green, som BBC-teamet avslørte som Rex King – en serievoldtektsmann som hadde utsatt mer
enn 800 gutter og jenter for seksuelle overgrep – har de kommet frem til denne grufulle tabellen 34.
I denne studien presenterte Kinsey data om orgasmeevnen til ikke mindre enn 317 mannlige spedbarn og barn.
En ny tid. Kristus eller Kinsey?
Ifølge Kinsey skal 32 % av barna i alderen 2 til 12 måneder, altså minst ca. 270 til 300 spedbarn
som har blitt utsatt for overgrep, ha nådd klimaks.
Og så det som er enda mer ufattelig.
Kinsey beklaget i samme åndedrag at det finnes en rekke barn i førpuberteten, altså barn som ikke har kommet
i puberteten, som ikke oppnådde orgasme selv ved vedvarende, variert og gjentatt stimulering.
En ny tid. Kristus eller Kinsey?
Slike resultater kunne utelukkende oppnås gjennom de groveste menneskerettighetsbrudd i form av hensynsløs seksuell tvang.
Men dette var bare begynnelsen.
Kinsey og hans observatører – det vil si barneovergriperne – var først og fremst ute etter flere orgasmer.
Her er barn i alderen 5 måneder til 14 år oppført.
Som ble såkalt «overvåket» i løpet av 24 timer.
På denne måten ble det fremkalt ikke mindre enn 14 orgasmer på 38 minutter hos 11 måneder gamle
spedbarn, og 7 orgasmer på 9 minutter hos toåringer.
Når man ser disse perverse torturhandlingene mot barn, og at alt dette til og med skjer i grunnforskningens
navn, kan man bare holde seg for øynene og ørene og i det minste nå tilkalle rettsvesenet.
Hvorfor har ikke disse gjerningsmennene for lengst blitt dømt for grov pedofili?
Dette er handlingene og resultatene til forfedrene til alle de seksualpedagogene som nettopp nå ønsker å påtvinge våre
barn og ungdommer en tidlig seksualisering på verdensbasis.
Dermed følger de i fotsporene til pedofile svindlere av den aller groveste sorten.
Hvert tre blir slik som frøet sitt.
Og derfor vil tidlig seksualisering spre seg på nøyaktig samme måte over hele verden, hvis den ikke
bremses og forhindres med all mulig besluttsomhet.
Hvis man ikke klarer å kvele ethvert forsøk på tidlig seksualisering eller tvang til seksualundervisning i
fødselen, vil det siste trolig bli enda verre enn det første.
Men den som mener at denne dystre prognosen likevel er litt overdrevet, må ta til etterretning at Kinsey
og hans medsammensvorne langt fra var fornøyde med alle de resultatene de hadde oppnådd.
Derfor hevdet de: Det er sikkert at en enda større andel av guttene kunne ha opplevd flere
orgasmer, dersom situasjonen hadde tillatt det.
Etter at en 4-årig og en 13-årig gutt ble tvunget til 26 orgasmer i løpet av 24 timer, konstaterer Kinsey-rapporten uten å
gå nærmere inn på det at selv de yngste spedbarna, fem måneder gamle, er i stand til slike gjentatte reaksjoner.
I samme tidsenhet ville det imidlertid vært mulig å oppnå enda mer.
En ny tid. Kristus eller Kinsey?
En nøytral vitenskapelig studie påviste allerede for lenge siden at overdreven seksualitet før eller
senere fører til farlig hjerneforfall og nervesykdommer.
Dr. Hirsch, hva kan det være som foregår i en umoden kropp, hva kan det være som foregår i sjelen til et
barn som blir utsatt for slike dramatiske overgrep?
Jeg kjenner først og fremst til en nyere vitenskapelig artikkel av prof. dr. Remschmidt ved avdelingen for barne- og
ungdomspsykiatri ved Philips-universitetet i Marburg, som ble publisert i *Deutsches Ärzteblatt* 29. april 2011.
Her påpeker prof. Remschmidt at både generelle psykiske og fysiske overgrep, og i enda større grad seksuelle
overgrep i barndommen, alltid setter spor i barnets hjerne.
Dette fremgår ikke bare av undersøkelser av relevante minneinnhold hos mennesker som har blitt utsatt
for overgrep, men også av undersøkelser av hjernestruktur og hjernefunksjon hos ofre for overgrep.
Personer som utsettes for fysisk og seksuell mishandling i barndommen og ungdomstiden, rammes dessuten oftere
enn gjennomsnittet av psykiske lidelser senere i livet.
Når det gjelder den psykiske og fysiske belastningen et barn utsettes for ved tidlig seksualisering, er det av største
betydning hva overgriperne selv har dokumentert under disse forsøkene på tidlig seksualisering –
for en gangs skyld uten å måtte kalle det voldtekt.
De har blant annet nedfelt dette i listen over de seks orgasmetypene som Alfred C. Kinsey har satt
sammen, og jeg siterer her bare noen få utdrag fra den.
Utdrag fra de 6 orgasmetypene
Type 3: Det oppstår ekstreme anspenninger med voldsomme kramper, dvs. rystende kramper, ofte ledsaget av at
hele kroppen plutselig løftes opp og kastes ned igjen.
Bena blir ofte stive, og musklene er sammentrukne og harde.
Skuldrene og nakken blir stive og er ofte bøyd fremover.
Pusten holdes tilbake og er ofte hvesende.
Øynene er stive eller helt lukket.
Type 4: hendene knyttes, munnen er forvrengt, og noen ganger stikker tungen ut.
Hele kroppen eller deler av den rammes av spastiske, altså krampelignende rykninger, noen
ganger synkront med pulseringene i kraftige støt.
Det oppstår enda kraftigere kramper, det vil si rystelser i hele kroppen, samt tung pusting, sukk, hulking, voldsomme
skrik, noen ganger ledsaget av tårer, særlig hos små barn.
Type 5: Det hele kulminerer i ekstrem skjelving, sammenbrudd og lignende, og noen ganger i besvimelse.
Type 6: Det oppstår smerter eller frykt når man nærmer seg orgasmen.
Noen av forsøkspersonene lider av ekstreme smerter og kan komme til å skrike hvis bevegelsen
fortsetter eller hvis kjønnsorganet bare blir berørt.
Men hvis noen forfører et av disse små som tror på meg til å synde, ville det være bedre for vedkommende at en kvernstein
ble hengt om halsen hans og han ble senket ned i havets dyp.
Alt dette var ren og skjær tortur av barn.
Og nettopp dette vil skje over hele verden hvis man gir frihet til tidlig seksualisering.
Hva var hennes første reaksjon da hun hørte om Kinseys forskning, og særlig hans teori om de seks orgasmetypene?
Altså, pedofili er fortsatt en straffbar handling.
Og slik må det også forbli.
Den foreldes ikke, og det må ikke endres.
Og nå må statsadvokatene tre inn.
Og vi må virkelig alle stå sammen for å hindre at dette skjer, slik at de som fremmer tidlig
seksualisering ikke får gjennomslag over hele verden.
Det er jo helt forferdelig at noe slikt finnes.
Men de er, ja, jeg må si det, svin.
Jeg tror jeg hørte feil.
Der blir seksuelle avvik og personlige lystdrifter misbrukt til forskningsformål.
Det kan da ikke stemme.
Det må innføres nye lover for å få slutt på dette.
Disse, ja, disse avvikene.
Jeg synes det er forferdelig. Jeg kan slet ikke forestille meg at min datter eller sønn skulle røre ved
eller ta på noen på den måten allerede som spedbarn.
Det går rett og slett ikke.
Det er skremmende.
Å, herregud.
Å, herregud. Det er, det er helt utrolig.
Ja, jeg vet egentlig ikke hva jeg skal si til det.
Ja, ja, det er rett og slett ikke normalt.
Etter sine oppdagelser burde Kinsey ha arbeidet med like stort engasjement for å skjerpe lovgivningen.
I stedet har han imidlertid misbrukt forskningsoppdraget.
Å, herregud. De burde alle settes i fengsel. Nei, nei, virkelig.
En skikkelig streng straff, eller noe sånt. Livstid.
Altså, at de aldri kan gjøre det igjen.
For hvis de gjør det én gang, vil de sikkert gjøre det flere ganger til.
Det er tøft akkurat nå, men det har jeg ingen forståelse for.
De bør sperres inne for alltid.
Hvis slike kriminelle overgrep mot barn ikke skal utvikle seg til en verdensomspennende
overgreps-epidemi, er det bare én ting som kan hjelpe nå.
Opplysende motstand.
Men ikke gjennom barnas kunnskap om pornografi, men gjennom statens radikale beskyttelse av
dem mot ethvert forsøk på tidlig seksualisering.
Det må bemerkes at alle disse avskyelige handlingene allerede siden 1938 systematisk har blitt innført
blant folket som såkalt moderne seksualundervisning.
Det er riktignok slik at Kinsey aldri fremstilte forskningsresultatene sine som perverse
eksperimenter utført av en selvbekjent barnemishandler.
I stedet fremstilte han den som det første vitenskapelige beviset på at barn har seksuelle behov helt fra fødselen av.
Og nettopp i vår tid bærer disse kriminelle handlingene frukt.
I den verdensomspennende erklæringen om barns rett til seksuelle opplevelser.
Med læreplanen 21 skal seksualundervisning innføres i alle sveitsiske skoler.
Internasjonalt er man for tiden i ferd med å innføre nye retningslinjer og lover på ulike nivåer, som gjør enhver
nektelse av obligatorisk og omfattende seksualundervisning i skolen til en regelrett straffbar handling.
Tvangselementet i dette seksualundervisningsprogrammet er allerede så uttalt at ikke engang henvisning
til religionsfrihet godtas som grunn for dispensasjon.
Ingen argumenter fra noen teller.
Verken etisk-moralske innvendinger fra foreldrene eller motvilje fra uinteresserte barn.
Hva slags atmosfære hersker der?
Og allerede nå trer disse lovene i kraft.
Allerede i 2010 ble fedre og mødre i Tyskland fengslet i opptil 40 dager.
Eller de ble ilagt en bot på opptil 1 000 euro fordi de nektet å sende barna sine på seksualundervisning.
Bare folket selv kan si nei til slike påtvungne, ytterst diktatoriske tvangstiltak.
Vi sier nei til tvungen seksualundervisning.
Vi sier nei til obligatorisk seksualundervisning.
Og nei til omfattende seksualundervisning i skolen.
Det nasjonale programmet for hiv og seksuelt overførbare sykdommer, som drives av BAG, har som mål å
sikre omfattende seksualundervisning over hele landet.
Grunnlagsdokumentet fra BHZ og BAG danner grunnlaget for lovpålagt seksualundervisning for alle sveitsiske borgere.
Det føderale helsedirektoratet (BAG) krever, av hensyn til smittevernet, en
landsdekkende seksualundervisning fra tidlig alder.
Basels skolelov legger vekt på tidlig seksualundervisning som en overgangsordning inntil innføringen av Læreplan 21.
I barnevernets og mødreveiledningens navn forsøker man å fremme tidlig seksualisering gjennom informasjonsbrosjyrer og lignende.
Obligatorisk seksualundervisning står i ferd med å bli lovfestet.
Den skal ikke engang kunne avvises, omgås eller kritiseres med henvisning til religionsfriheten.
Før disse lovene blir endelig vedtatt, må det imidlertid avklares minst 10 viktige spørsmål.
1. Hvorfor kritiserte ikke mediene Kinseys menneskeforaktende uttalelser like konsekvent som de vanligvis
gjør når det gjelder selv de mest harmløse sexskandaler blant innflytelsesrike politikere?
2. Hvor er alle sekteekspertene?
Var Kinsey kanskje ikke innflytelsesrik nok?
3. Hvorfor støtter mediene Kinseys overgrep mot barn på en så bagatelliserende måte at de ifølge loven til
og med gjorde seg medskyldige i de mangeårige overgrepene mot utallige småbarn og mindreårige?
4. Hvorfor ble det ikke noen offentlig debatt om Kinseys data, selv etter at dr. Judith Reismann hadde offentliggjort fakta?
5. Hvorfor fortsatte også Det tyske senteret for helseopplysning å publisere Kinseys data helt ukritisk
i en brosjyre som ble presentert som representativ?
Og dette til tross for at de var fullt klar over Reismanns opplysningsarbeid?
6. Hvorfor var det i stedet den flerfoldige prisbelønte Hollywood-filmen «Kinsey –
sannheten om sex» som kom på kino i Tyskland i 2005?
Hvilken institusjon har tildelt ham prisen?
Hvilken aldersgrense gjelder?
7. Hvorfor formidlet ikke denne kinofilmen den avslørte syvende sannheten om Kinsey, men formidlet i stedet – mot
bedre vitende – budskapet om at Kinsey endelig hadde brakt den seksuelle frigjøringen til Vesten?
8. Er det, som virker nesten utrolig, sant at også ledende medlemmer av utdanningsdirektoratet, de mest
innflytelsesrike politikerne og en stor del av mediene, med Hollywood i spissen, er i ledtog med seksualforbryterne?
9. Kan alle de nevnte personkategoriene tåle en grundig etterforskning på grunn av mistanke om pedofile handlinger?
10. Foregår det her en privat organisert undergraving av våre folkevalgte?
En målrettet omgåelse av demokratiske ordninger?
Er det en skinnmyndighet som står bak dette?
Denne muligheten kan ikke utelukkes, for selv i Ukraina arrangeres det stadig seminarer og kurs for
skolepersonell, organisert av private finansiører – hvem de nå enn er – hovedsakelig fra Sverige.
Dette foregår ikke offentlig eller for eksempel på skolene, men i innleide lokaler og hoteller, og
utføres – betegnende nok – av eksterne fagpersoner.
I etterkant blir disse studiene så systematisk brukt for å bevise hvor viktig og nødvendig det er for
barna å få seksuelle erfaringer så tidlig som mulig.
En talsmann for den ortodokse kirken uttalte følgende om saken: Det foregår en systematisk
innsats for å undergrave og ødelegge en nasjon.
Ser man litt nærmere på saken, er det overalt homofile og lesbiske organisasjoner og lignende som står bak som drivkraft.
I Sveits er dette, blant mange andre, for eksempel Pink Cross, den pedofilvennlige Juso og Gaynossinnen i Sveits.
I tillegg kommer den sveitsiske lesbeorganisasjonen, foreningen for homofile, samt alle
slags pedofile som opererer i det skjulte.
I sine posisjonsnotater krever de på en radikal måte at den såkalte samfunnsmessige frigjøringen skal fortsette, nemlig:
Samfunnsbegrepene «mannlig» og «kvinnelig» skal avskaffes.
Seksuell orientering og begreper knyttet til partnerskap skal frigjøres fra alle former for
normer, f.eks. forhold med mer enn to deltakere.
Familien skal ikke lenger være basert på biologisk slektskap, men på et sosialt nettverk uten faste normer.
For eksempel bør et barn også ha lov til å ha fire foreldre.
Den som undersøker Kinsey og hans likesinnede litt grundigere, vil oppdage at deres mål er å gjenopplive og vende tilbake til de
hedenske ritualene, i heteroseksuell og homoseksuell prostitusjon, i pornografi blant
voksne, blant barn og mellom dem, og mye mer.
Tidlig seksualisering – Dere har hørt alt dette – Hva er egentlig den endelige løsningen her? – Noen tips?
Hva kan vi gjøre hvis vi virkelig tar disse folkene ut av sirkulasjon?
Med internett er det jo veldig enkelt å gjøre seg bemerket her i dag.
Og alt det som blir lagt ut der – jeg synes egentlig det er helt uakseptabelt at man ikke griper inn på en strengere måte.
Det er jo enkelt å lukke eller lagre også disse nettsidene.
Da ville jeg gå ut på gata sammen med dem, samle inn underskrifter, la dem gi
intervjuer og rett og slett gjøre noe med det.
Jeg ville ikke ønsket det for barnet mitt.
Jeg synes dette temaet burde ha blitt tatt opp tidligere.
Og ikke først når det er for sent.
All seksuell reklame bør rett og slett forbys, akkurat som røykeforbudet.
Jeg ville gjort alt jeg kunne for å sørge for at dette blir kjent.
Bruk litt mer fornuft.
Altså, ikke helt sånn, alt dette er jo bare tull.
Når man kommer fra USA, er ikke alt alltid bra.
Man ser jo hva som kommer ut av det.
Sunn fornuft. Foreldrene må passe på barna sine.
Da trenger jeg ingen undersøkelse, da trenger jeg ingenting.
Så først og fremst bør man informere om dette. Jeg tror ingen vet noe om det.
For eksempel ved å vise det på nyhetene eller lage en dokumentarfilm om det.
Når vil menneskeheten endelig ta avstand fra Kinseys menneskeforaktende forskning og vende oppmerksomheten mot ofrene?
Dette var noen korte innblikk i livet til de viktigste pådriverne bak en obligatorisk
seksualundervisning som snart skal innføres.
Jeg vil takke våre studiogjester for deres bidrag, og dere, kjære seere, for at dere har vært
med i dag og for deres fremtidige deltakelse.
For den som elsker mennesker og barn, blir motstand en plikt.