Vitajte, milí diváci, v filmovom štúdiu Panorama. Dnes sa budeme venovať téme predčasnej sexualizácie.
Kto ju chce?
Na čo má slúžiť?
A predovšetkým, odkiaľ vlastne pochádza? V štúdiu sú moji hostia profesor histórie Michael Vogt a Dr. Claudia Haunitz.
Panorama-Film je synonymom pre filmy s vysokou etickou a morálnou hodnotou.
Preto nie je ľahké tak otvorene predstaviť všetky fakty, priebeh udalostí a neprimerané postupy súvisiace s
touto témou, ako sa to podarilo v tomto dokumentárnom filme.
Podľa Iva Saseka, scenáristu a producenta tohto filmu, už samotné spomenutie najrozmanitejších udalostí hraničí s nemorálnosťou.
Keďže však prevládal dojem, že všetky tieto veci sa napokon presadia aj na celosvetovej úrovni, ak nebudú
bezohľadne a včas zverejnené, spoločnosť Panorama-Film sa napriek tomu rozhodla pre toto necenzurované zverejnenie.
Preto vám neprajeme príjemné sledovanie tohto filmu.
Tak si zapnite bezpečnostné pásy a utvorte si vlastný názor.
Najskôr porovnanie časov.
Porovnanie časov zvádzania detí
Ak však niekto z týchto malých, ktorí vo mňa veria, zviedol k hriechu, pre toho by bolo lepšie, keby mu na
krk zavesili mlynský kameň a hodili ho do hlbín mora.
Dávajte pozor, aby ste nepohŕdali ani jedným z týchto maličkých, lebo vám hovorím, že ich anjeli v nebesiach
vždy hľadia na tvár môjho Otca, ktorý je v nebesiach.
Lebo veru, hovorím vám: kým nezmiznú nebo a zem, ani jedna jota (písmeno) ani jedna
čiarka zo Zákona nezmizne, kým sa všetko nesplní.
Ktokoľvek učí ľudstvo, uplatňuje nad ním moc.
Naše deti sú čoraz viac vystavené vplyvu školských úradov, učiteľského zboru a v poslednej
dobe aj takzvaných sexuálnych pedagógov zvonku.
Z ktorých zdrojov vlastne presne vyviera?
Kto hľadá, ten nájde.
Vďaka presvedčivým slovám a skutkom Ježiša nastala nová éra.
Vedia dnešní učitelia vôbec, čo robia, keď napriek jeho dôrazným varovaniam chcú všetky deti už v
najranejšom veku sexuálne vzdelávať a sexuálne stimulovať, skrátka ich predčasne sexualizovať?
Sú títo noví odborníci na sexualitu kompetentnejší ako Ježiš z Nazaretu?
Naozaj nám pod jej vedením nehrozí žiadne nebezpečenstvo?
Vážený divák, boli ste vôbec niekedy informovaní o celosvetových snahách o sexualizáciu detí už od najútlejšieho veku?
Zmena doby
Opäť raz sa totiž má prelomiť posledné tabu.
Sexuálny styk s deťmi, teda s maloletými, má byť zákonne legalizovaný a podporovaný.
Zadrží sa nám dych, keď počujeme najnovšie zásady vysoko uznávaných odborníkov na sexuálnu výchovu.
Prední pedagógovia, ako napríklad Helmut Kentler, tvrdia, že takzvaná ochrana detí je v skutočnosti nepriateľstvom voči deťom.
Vyslovil neuveriteľné tvrdenie, že sex s deťmi nie je zneužívanie, ale právo dieťaťa.
Právo dieťaťa na uspokojenie sexuálnych potrieb.
Skutočná ochrana detí preto spočíva v ochrane ich sexuálnej sebaurčenia.
V tomto prípade ide bezpochyby o zneužívanie detí zamaskované ako výchova.
Zmena doby
Porovnanie časov v oblasti ochrany detí
Deti potrebujú „kompetenciu v oblasti pornografie“!
Dospelí by mali s deťmi hovoriť o pornografii, domnieva sa nemecká pedagogička Carla Etchenbergová.
Podobne ako švajčiarski mladí socialisti dokonca požaduje, aby sa pornografia stala súčasťou výučby detí.
Podľa hnutia proti genocíde je potrebné proti takýmto požiadavkám postaviť sa tvrdo a bez kompromisov, a to
na základe právnych predpisov, ktoré platia aj dnes.
Pornografia, § 197 trestného zákona
1. Kto ponúka, ukazuje, poskytuje, sprístupňuje alebo prostredníctvom rozhlasu či televízie šíri pornografické
písomnosti, zvukové alebo obrazové záznamy, ilustrácie, iné predmety tohto druhu alebo pornografické
predstavenia osobe mladšej ako 16 rokov, bude potrestaný odňatím slobody alebo pokutou.
2. Kto verejne vystavuje alebo predvádza predmety alebo ukážky v zmysle bodu 1 alebo ich inak
nevyžiadane ponúka komukoľvek, bude potrestaný pokutou.
Okrem toho by mali byť deti chránené aj pred inými pornografickými produktmi a nikto by nemal byť
vystavený zobrazeniam sexuálneho obsahu proti svojej vôli.
Pozri tiež článok 358 a nariadenie o telekomunikačných službách z 25. marca 1992, článok 18a ods. 1.
Tento princíp, ako to požaduje aj hnutie za práva detí AGB, sa musí v prvom rade dôsledne uplatňovať na
prevádzkovateľov mobilných sietí, pretože dnes má doslova každé dieťa v vrecku mobilný telefón.
Zo základného dokumentu „Sexuálna výchova a škola“, ktorý vypracovalo Kompetenčné centrum pre sexuálnu výchovu
a školu pri Pedagogickej vysokej škole v Strednom Švajčiarsku, vyplýva jasný cieľ týkajúci sa našich detí.
Dieťa je sexuálna bytosť.
Základom sexuálnej výchovy je definícia človeka ako sexuálnej bytosti, ktorá je odkázaná na výchovu, alebo inými
slovami, uznanie detí a mládeže ako sexuálnych bytostí.
Už tento prvý záver, ktorý v podstate skresľuje zmysel, predsa len otvára pedofílii dvere dokorán.
Inými slovami to totiž znamená, že pokiaľ sa to dieťaťu páči, všetko je v poriadku.
Tu je príklad zo základného dokumentu a z webovej stránky kompetenčného centra.
Vek 4–5 rokov. Úroveň materskej školy je znázornená nasledovne.
V súčasnosti sú to „lekárske hry“, zmyselné sebapoznávanie, sebstimulácia, čo znamená reakcie podobné orgazmu, rolových hier,
teda aj rodiny s dvoma otcami alebo dvoma matkami, ako aj bozkávanie, pohlavný styk, erotický záujem o rodičov,
túžba po zviditeľnení a hry s genitáliami, prežívanie prvých najintímnejších priateľstiev a milostných vzťahov.
Z toho vyplývajú nasledujúce priority vo výučbe: a) pomenovať časti tela vrátane pohlavných orgánov, b) vnímať vlastné telo
hravou formou, teda vrátane sexuálneho vzrušenia, c) priateľské vzťahy, stanovovanie hraníc, rešpektovanie
vlastnej intimity aj intimity druhých, d) počatie, ako prebieha pohlavný styk a že z neho vzniká dieťa.
A to so štyri- až päťročnými deťmi.
Vek od šiestich do dvanástich rokov. Aktivity s rovesníkmi.
Pohŕdanie alebo odmietanie opačného pohlavia.
Správanie typické pre jednotlivé rodové roly, v niektorých prípadoch výrazne prehnané.
Provokatívne alebo agresívne správanie voči opačnému pohlaviu.
Porušenie tabu.
V niektorých prípadoch záujem a erotická príťažlivosť k osobám rovnakého pohlavia.
Od kedy je človek dospelý na sex?
Z toho vyplývajú nasledujúce učebné obsahy. Sexualita a jazyk. Nadávky.
Z rozhovoru s externými sexuálnymi pedagógmi pôsobiacimi na školách vyplynulo, že každému dieťaťu, bez ohľadu na vek,
poskytujú presné informácie o tom, čo je napríklad análny sex, ejakulácia a ešte oveľa horšie veci,
ak takéto pojmy už len počulo, ale nerozumelo im.
Počatie, tehotenstvo, pôrod.
Rôzne formy priateľstva, vzťahov a spôsobov života.
Tu sa teda deťom vtĺka do hlavy, že všetky tieto nanovo definované úchylky sú normálne.
A čo má oveľa závažnejšie dôsledky, je to, že všetko, čo bolo doteraz normálne, sa teraz označuje za abnormálne a protiprávne.
Rodové roly, modely rolí, napríklad pracujúca matka, otec pri sporáku, sexuálna orientácia.
Tu by malo byť v konečnom dôsledku všetko dovolené, pokiaľ to prináša radosť.
Prvá menštruácia, prvá ejakulácia, HIV, AIDS, pohlavne prenosné infekcie, sexuálne obťažovanie,
násilie, masturbácia, najmä u chlapcov, ale aj u dievčat.
A to považovať za úplne normálne a dokonca dôležité.
Vek: 12 až 16 rokov.
Spoločenská zmena – v tomto kontexte ide o rozvoj autonómie a osamostatnenie sa od rodičovského domu.
Rastúci záujem o podrobné informácie o sexuálnych praktikách.
V niektorých prípadoch ide o vedomý kontakt s pornografiou.
Koľko polôh existuje pri sexe a ktorá z nich je najlepšia?
Zvyšuje prehĺtanie spermií váhu?
Z morálnych dôvodov tu tento výpočet ukončíme.
Obsah výučby je v každom prípade tak veľmi cielený a prispôsobený všetkým tým bezduchým rečiam detí a
mládeže, že nakoniec má naozaj každý v hlave samé nezmysly.
Tu je príklad zo základného dokumentu a z webovej stránky kompetenčného centra.
Fáza vývoja, sebastimulácia.
To znamená, že vyvolávajú reakcie podobné orgazmu.
Správanie?
Objavovanie častí tela ako zdroja nových pocitov rozkoše.
Vedomé, opakované manipulovanie s časťami tela. Aj s genitáliami.
Hravé spoznávanie rodových rolí prostredníctvom hier na roly, napríklad hier na otca a matku.
Rodina s dvoma matkami, dvoma otcami a jedným rodičom.
Byť zamilovaný, pohlavný styk.
Alebo prostredníctvom hier na lekára.
Aj skúmanie cudzieho tela.
Uspokojenie prirodzenej zvedavosti.
Zmena doby
Zároveň Mladí socialisti, ktorí majú blízko k pedofilom, pracujú na programovom dokumente, v ktorom podľa
Tanji Walissy požadujú nový prístup k téme pornografie.
Súčasťou toho je aj to, že už desať- až dvanásťročné deti majú v rámci sexuálnej výchovy sledovať porno.
Hoci táto požiadavka spočiatku vyvolala u školských orgánov pobúrenie, uvidíme, ako dlho
toto pobúrenie vydrží pod neustálym tlakom Juso.
Aj v rámci osvety o AIDS, právach detí či sexuálnej orientácii sa v súčasnosti v celej Európe vypracúvajú nové
učebné materiály, ktoré z včasnej osvety a včasnej sexualizácie detí robia povinnú súčasť výučby.
Pán profesor Vogt, ako sa zrazu dostala do popredia táto ideológia sexuálnej výchovy, ktorá sa rozšírila po celom svete?
Vznikla zo dňa na deň?
Nie, vôbec nie.
Zaviedol ju už v roku 1939 v USA – kde inde? – sexuálny výskumník Alfred C. Kinsey v
rámci mimoriadne vytrvalej a dôkladnej práce.
Ak si dobre spomínam, Alfred Kinsey bol opakovane označovaný za najvýznamnejšieho sexuológa dvadsiateho storočia.
Vidíte to tiež tak?
Ako najvýznamnejšieho sexuológa by som ho – k dôvodom sa ešte dostaneme – v skutočnosti neuznal, určite však ako najvplyvnejší
faktor takzvaného formovania spoločensko-sexuálneho názoru.
Veď takmer všetky novšie programy sexuálnej výchovy vychádzajú z diel Kinseya.
Pani doktorka Haunitová, ste praktizujúca lekárka.
Ktoré z početných Kinseyho téz by ste sa z vášho pohľadu najradšej podrobnejšie preskúmali?
Dr. med. Haunit vo svojom pohľade tvrdí, že všetko je možné.
Toto takzvané moderné myslenie ovplyvnilo Kinseyho pohľad na sex a sexualitu.
V praxi sa však ukázalo, že ide o mimoriadne nebezpečnú ideológiu, pretože viedla a naďalej vedie k nespočetným trestným činom.
Kinsleyho hlavné diela to potvrdzujú čierne na bielom.
Ide o Kinseyho správu, ktorá pozostáva z dvoch kníh, a to po prvé z diela „Sexual Behaviour of the Male“.
Sexuálne správanie muža a po druhé Sexual Behaviour of the Female, teda sexuálne správanie ženy.
Týmito dielami Dr. Sex, ako ho tiež nazývali, skutočne ovplyvnil pohľad na sexualitu takmer celého sveta.
Bol to teda muž, ktorého slová mali vplyv na mnohé národy.
Muž, ktorého učenie začína v dnešnej dobe skutočne prinášať ovocie.
Kinsey bol otcom slobodného myslenia v oblasti sexuality.
Ale kto vlastne bol Kinsey?
V súčasnosti by sa nedala nájsť dôležitejšia otázka ako táto, pretože Kinseyho slová a učenie majú rovnaký
celosvetový dosah ako slová a učenie Ježiša Krista, lenže sú s nimi diametrálne protikladné.
Ktorý z tých dvoch je teda dôveryhodnejší?
Poznáme slová a skutky Ježiša Krista, ktoré viedli k zavedeniu nového letopočtu.
Čo však presne sú Kinseyho slová a diela?
Pri hľadaní nám pomáhajú naši hostia v štúdiu a niekoľko krátkych filmových rekonštrukcií.
Kinsey počas svojho života preskúmal viac ako 18 500 prípadov sexuálneho správania, pričom sa
zameriaval najmä na maloletých, aby ich zverejnil.
Kinsleyho najvyšším cieľom bola sexuálna rozmanitosť.
Sám seba však označoval za konzervatívneho vedca.
V roku 1997 však časopis Der Spiegel odhalil Kinseyho neuveriteľný dvojitý život.
Kinseyho životopis od historika Jamesa Jonesa dokazuje, že sexuálny výskumník Kinsey tajne voľne
prežíval svoje homosexuálne a sadomasochistické sklony.
Z tejto Kinseyovej správy vyplýva, že ako mladý vodca skautov bez zábran prejavoval
svoje voyeuristické a exhibicionistické sklony.
Potom, čo Kinsey s hlbokou nenávisťou opustil svoj kresťanský rodný dom, zhromaždil okolo seba
spolupracovníkov, aby vedecky skúmal sexuálne správanie ľudí, predovšetkým však maloletých detí.
Každý z jeho zamestnancov musel úplne otvorene prezradiť svoj sexuálny život a správanie.
A v tajnej miestnosti svojho domu Kinsey pravidelne organizoval skupinové sexuálne hry so
svojimi spolupracovníkmi a vybranými hosťami.
A dokonca prinútil aj svoju vlastnú ženu, aby sa na tom podieľala.
Kinsey nechal profesionálny kamerový tím natočiť homosexuálne, heterosexuálne a sadomasochistické scény.
Napriek stresu, ktorý viedol k zdravotným problémom, mu jeho zamestnanci vyhoveli, pretože sa obávali o svoju kariéru.
V spoločnosti Kinsey pracovali ľudia ako napríklad Clyde Martin, ktorý však ako štatistik nemal žiadne odborné vzdelanie.
Napriek tomu bol zodpovedný za štatistickú analýzu všetkých údajov.
Celý projekt navyše financovala židovská Rockefellerova nadácia.
Tí síce neskôr opakovane tvrdili, že požadovali profesionálneho štatistika.
Kinsey sa však nedal presvedčiť žiadnym argumentom.
Sám Kinsey trpel extrémnym sadomasochizmom.
Údajne opakovane vykonával násilné a mimoriadne bolestivé zásahy na svojich vlastných genitáliách.
Okrem homosexuálnych vzťahov so svojimi spolupracovníkmi, ako boli Pomeroy a Martin, si
užíval život v chicagskej homosexuálnej komunite.
Propagátor hrôz – porovnanie s minulosťou
Kinsey vypracoval pre svoje vedecké výskumy rozsiahle dotazníky.
Z nich vyplýva, že Kinsey bol pevne presvedčený, že každý človek sa niekedy dopustil perverzných praktík, mal
mimomanželské vzťahy alebo prežil násilné sadistické zážitky.
Rovnako tak aj to, že každý niekedy zažil sexuálne zážitky s osobou rovnakého pohlavia, so zvieratami a s deťmi.
V jeho dotazníkoch nebol žiadny priestor, v ktorom by sa respondenti mohli vyhnúť takýmto nehoráznostiam.
A keď sa k tomu raz priznali, Kinsey ich mal nakoniec pevne v rukách.
Hoci Kinsey tvrdil, že výsledky svojho sexuálneho výskumu získal od širokej verejnosti, v skutočnosti sa spravidla
obmedzoval na vypočúvanie prostitútok, homosexuálov, väzňov a ľudí z podsvetia, ako ich nazýval.
Kinsey bol preto preukázateľne podvodník v oblasti štatistiky.
Hoci boli Kinseyho sexuálne výskumy určené pre kurzy prípravy na manželstvo, témy ako tehotenstvo, pôrod a dojčenie detí,
ktoré by vlastne mali byť ich súčasťou, sa vôbec nespomínali.
Kinsey bol jednoducho sexuálne chorý.
Muž, ktorý ako učiteľ zneužíval svoju profesionálnu autoritu manipulatívnym a agresívnym spôsobom.
Keď sa Kinsey v 40. rokoch pokúsil zverejniť svoj dotazník s viac ako 350 otázkami o sexuálnom
správaní, bolo pre neho veľmi ťažké osloviť bežných ľudí.
Údaje o ľuďoch s nekonvenčným spôsobom života získal podstatne ľahšie.
A tak vznikol klamlivý a zavádzajúci obraz, že 95 % všetkých amerických mužov sú páchatelia sexuálnych trestných činov.
69 % stálych zákazníkov prostitútok.
37 % už malo homosexuálne skúsenosti.
A údajne 17 % všetkých amerických farmárov malo sex so zvieratami.
Až v roku 1981 sa mediálnej expertke Dr. Judith Reismannovej podarilo odhaliť tieto
závažné metodické podvody v Kinseyho výskume.
Čo upútalo pozornosť najmä, bola skutočnosť, že veľká časť Kinseyho údajov pochádzala od
pedokriminálnikov, teda od zločincov, ktorí zneužívajú deti.
Prieskum sa teda netýkal obyvateľstva, ale páchateľov sexuálnych trestných činov na deťoch.
Napriek tomu Kinseyho diela dodnes predstavujú po celom svete najpodstatnejší, takzvaný vedecký základ sexuológie.
Dokonca aj základný dokument „Sexuálna výchova a škola“, na ktorom sa teraz zakladá švajčiarsky učebný plán 21, v časti
venovanej základnej škole uvádza, že tvrdenie o fáze detstva, v ktorej je sexualita v pokoji, bolo empiricky vyvrátené.
„Empiricky“ znamená „podľa experimentov“.
No práve na Kinseyho zbierke experimentov sa nakoniec zakladá aj učebný plán 21 a takmer
všetky programy sexuálnej výchovy na celom svete.
Väčšina riaditeľov škôl však nemá ani potuchy, na čom sa zakladajú.
Čo si myslíte o povinnej sexuálnej výchove od štyroch rokov?
Človek je ešte mladý a je to proste príliš skoro, aspoň si to myslím.
Pre mňa je to, úprimne povedané, nezmysel.
Sami máme dve deti.
Ten malý má tri roky, ten veľký nemá ani päť.
A ja by som teraz naozaj nevedel, čo by s tým mal robiť.
No, my to považujeme za absolútne nesprávne.
S tým nesúhlasím.
V každom prípade, vlastne je to vtip.
Myslím si, že to nie je dobrý nápad, lebo majú len štyri roky – čo s tým vlastne majú robiť a tak.
Myslím si, že im to predsa vôbec nič neprinesie.
A vlastne, pokiaľ ide o vek, to vôbec nie je žiadny problém, však?
Pre deti vo veku štyroch a šiestich rokov a pre materskú školu.
Bolo by to podľa mňa ešte trochu skoro. Vo veku štyroch rokov hovoria: „Nie, to sa mi nepáči.“
Nie, to sa mi nepáči, to sa mi nepáči. U nás určite nie. U nás to v žiadnom prípade neprichádza do úvahy.
Mne sa tiež nepáči, že deti v ranom veku sú vystavené sexuálnym podnetom. To mi nepripadá v poriadku.
Štyri roky? Veď sa ešte chcú učiť, hrať sa a byť deťmi.
Majú predsa na mysli niečo iné.
Myslím, že to je už samotný postoj k tomu. Tak to ale vôbec nejde.
To by som vôbec nechcel, aby ich o tom informovali tak skoro. To by som vôbec nechcel. Som úplne proti tomu.
Už v materskej škole – to mi príde naozaj hrozné.
Myslím si, že je to hlúpe. Úprimne.
Je to proste príliš skoro, to k dieťaťu nepatrí. Dieťa by sa malo hrať.
Dieťa by sa malo hrať na ulici a nemalo by vôbec premýšľať o takých veciach.
Čo si myslíte o tom, že v dôsledku predčasnej sexualizácie by mali deti nadväzovať sexuálne kontakty?
No, vôbec si to neviem predstaviť, lebo to je predsa naozaj abnormálne, proste neľudské.
To nie je možné.
Presne tak, je to naozaj hrozné, že sa možno nájdu ľudia, ktorí sa na tom ešte aj vzrušujú.
Na to som vôbec nemyslel.
Ale to je predsa to najhoršie, čo si viem predstaviť.
Je to veľmi desivé, keď to počujem.
Je to akosi dosť divné.
To rozhodne nie je dobré.
Ale keby som teraz mala poslať svoje dieťa do škôlky a vedela by som to, jednoducho by ma to rozzúrilo.
No, neviem však, čo by som v takom prípade urobil.
Zlé, nie dobré. Čože? To mi teraz príde šokujúce. To som netušil. Tak v tom prípade si o tom myslím ešte menej.
Ak sa niekto dopustí násilia na dieťati, ktoré možno ešte ani nevie chodiť, tam to pre mňa končí.
Áno, to sú teda veci, z ktorých mi naskakujú husi.
Nie, to sa mi nepáči. To je predsa... no, nie, s tým som úplne proti.
Takáto štúdia je úplný nezmysel.
Keď sa na celú túto záležitosť pozerám s bežným zdravým rozumom, viem, že je to všetko nezmysel.
Áno, spýtam sa bežných rodičov, ktorí majú deti a vedia, ako sa deti vyvíjajú. Nemusím dieťa podnecovať k sexualite.
V knihe Sexual Behaviour of the Human Male Kinsey uvádza, že jeho kniha obsahuje iba údaje o 5 300 bielych mužoch
a mladistvých, hoci má k dispozícii údaje o 6 300 mužoch.
Alan Welles, jeden z najuznávanejších štatistikov v USA, analyzoval toto tvrdenie a
dospel k záveru, že kniha obsahuje iba 4120 osôb.
V týchto štúdiách však vo všetkých prípadoch chýbali napríklad presné údaje o vekovej
štruktúre a sexuálnej orientácii účastníkov.
Kinsey síce neustále tvrdohlavo tvrdil, že jeho údaje sú reprezentatívne pre americkú populáciu 40. rokov, avšak dôkladný
výskum ukázal, že kniha Sexual Behaviour of the Human Male sa venuje výlučne údajom z nereprezentatívnych,
miestami veľmi pochybných okrajových skupín.
Približne 1 400 páchateľov z väzníc v rôznych štátoch USA.
Mnohí z nich boli vo väzení kvôli sexuálnemu zneužívaniu detí.
Následne Dr. Judith Reisman odhadla, že ide o približne 630 homosexuálnych mužov.
Okrem toho sa podarilo vypátrať 200 takzvaných sexuálnych psychopatov.
Ďalej bolo 329 páchateľov, ktorí boli odsúdení za iné trestné činy.
Okrem toho však bolo sexuálne zneužitých najmenej 317 chlapcov vo veku od 2 mesiacov do 15 rokov.
Predpokladalo sa však, že je toho viac.
A potom zase 350 žiakov s nevhodným správaním.
Na záver tu bola ešte jedna skupina zločincov, ktorú Kinsey jednoducho označil za podsvetie.
Jasný prípad lživé propagandy prostredníctvom manipulácie so štatistikami.
Keď bol Kinsey z tohto dôvodu opakovane kritizovaný, uviedol, že tento názor vychádza zo starého mylného
predpokladu, že zločinci sa líšia od zvyšku obyvateľstva.
Na štatistické prieskumy v oblasti sexuálnej vedy odpovedali z veľkej časti páchatelia sexuálnych trestných činov na deťoch.
Vaše odpovede boli následne prirovnané k odpovediam bežných občanov. Čo si o tom myslíte?
To sa mi naozaj nepáči.
No, to, že z takýchto extrémnych prípadov prakticky vyvodíme nejakú zásadu, to mi nepripadá správne. Naozaj nie.
Áno, to je šialené. Tak prečo sa pýtajú práve takéto skupiny? Veď to vôbec nie je reprezentatívna vzorka.
No, to je divné. Viac než nemožné. Áno, aj ja si to myslím.
Myslí si, že keby to ľudia vedeli, mnohí by boli šokovaní.
V tom prípade by odpovedali úplne inak, keby vedeli, že má vlastne takú zlú minulosť alebo že viedol taký život.
To je ale hrôza.
Ale to, že sa tieto prieskumy teraz obmedzujú na túto konkrétnu skupinu ľudí, je
samozrejmé, že to vôbec neodzrkadľuje názor väčšiny.
Áno, nedokážem sa vžiť do situácie pedofila.
No, táto štatistika ma trochu prekvapuje – že tam nie sú žiadne rozdiely.
A to samozrejme vyvoláva pochybnosti o tom, či tento koncept prevencie vôbec funguje.
Nie, tých by sme sa vôbec nemali pýtať.
No, neviem si to predstaviť, lebo tí ľudia sú chorí.
A obyvateľstvo vo všeobecnosti nie je choré.
Problém so štúdiami. Veď nemožno ľuďom vkladať do úst čokoľvek, však?
Veľmi ma to nepresviedča.
Nepovažujem za správne, že sa prihliada na ich názor.
No veď to predsa nie sú žiadni kompetentní ľudia.
Práve tí, ktorí touto témou vlastne ublížili iným deťom alebo iným ľuďom, že sa ich na to pýtajú – teraz si nie som istý, či by
to malo zmysel alebo či to k tejto téme vlastne naozaj pasuje.
Myslím si, že to sú chorí ľudia, ale na verejnosti nemajú čo robiť.
Áno, lebo s tou chorobou na Mesiaci, no, tam predsa sú... .
Ako sa podľa vás dá zabrániť predčasnej sexualizácii?
Určite by som spravil rozruch, lebo to mi ide celkom dobre.
Pretože to nie je len môj problém, je to náš problém.
Sú to naše deti, budú to ďalšia generácia, budú našou budúcnosťou.
V každom prípade s tým treba niečo urobiť.
Takže sedieť doma, pozerať televíziu a hovoriť si: „No, to sa nejako vyrieši.“ To sa však nevyrieši.
Podľa mňa je potrebné reagovať skôr a podniknúť kroky, aby k niečomu takému nedošlo.
Odmietnuť je jednoduché.
Zakázať, áno.
Kto sa dopúšťa zneužívania detí, mal by byť v skutočnosti čo najskôr a v čo najväčšej miere
stíhaný podľa zákona. Mal by byť trestne stíhaný.
Teda, nemám na mysli podmienečný trest ani nič podobné, ale jednoducho by ich mali hneď prísne stiahnuť z obehu.
Myslím si, že rodičia musia držať spolu a brániť sa proti tomu, lebo to je neprijateľné. Je to naozaj hrozné.
Proste ich na tú dobu vyberme zo školy.
Je to celkom jednoduché. Tak to si určite nenechám líbiť.
A už vôbec nie na názor tých pánov.
Áno, zakázal by som to svojmu dieťaťu.
Proti niečomu takému sa treba postaviť.
Myslím si, že ľudia by sa naozaj mali zjednotiť a proti niečomu takému zakročiť.
Práve rodičia, ktorí majú svoje deti v takýchto zariadeniach – musím povedať, že ja by
som svoje dieťa pravdepodobne z nich vybral.
Lebo to, čo robia tajne, je už samo o sebe hanebné. V knihe Sex Offenders, ktorá vyšla v roku 1965,
Kinsey obhajuje sexuálne zneužívanie detí slovami:
Horor, s akým naša spoločnosť vníma dospelého, ktorý má sexuálny styk s malými deťmi, sa relativizuje.
Ak skúmame správanie iných cicavcov, sexuálne aktivity medzi dospelými a nedospelými jedincami sú
bežné a z biologického hľadiska sa zdajú byť normálne.
Či sme sa práve neprepočuli?
Bol človek v Kinseyho očiach len iným druhom cicavca?
Alfred C. Kinsey nás tým všetkých postavil na rovnakú úroveň ako napríklad opice, zajace, psy a ošípané.
Kinseyho skupina však v duchu empirickej vedy zašla ešte o krok ďalej a vyhlásila, že akékoľvek
sexuálne násilie je súčasťou bežného dedičstva cicavcov.
Podľa Kinseya by z toho vyplývalo – ak by rodičia nezasiahli – že znásilnenie je pre
mladé dievčatá alebo ženy príjemným zážitkom.
Zmena doby. Kristus alebo Kinsey?
Dr. Judith Reismann vo svojich štúdiách o Kinseym zdôraznila, že jeho extrémne bagatelizovanie sexuálneho zneužívania
malo dokonca vplyv na americkú legislatívu, čo viedlo napríklad k novej definícii znásilnenia a k zníženiu trestov.
Kinsey si dokonca robil posmech z FBI, keď tá v roku 1950 varovala pred nárastom sexuálnych trestných činov.
Zľahčoval ohavné zločiny páchané na deťoch a drzo vyhlásil, že podstatne väčšiu škodu spôsobila hystéria dospelých.
Je ťažké pochopiť, prečo by malo byť dieťa rozrušené, keď sa dotknete jeho genitálií.
A dokonca aj to, že by malo byť narušené konkrétnymi sexuálnymi aktmi.
Pokiaľ to nie je spôsobené kultúrnym vplyvom.
Alfred C. Kinseyho predovšetkým sexuálna náklonnosť k deťom sa jasne prejavila v 1 888 prípadových štúdiách
týkajúcich sa chlapcov vo veku od 5 mesiacov až po pubertálny vek, ako aj 147 dievčat vo veku od 2 do 15 rokov.
V rámci týchto testov boli chlapci a dievčatá sexuálne stimulovaní alebo sa stimulovali sami, zatiaľ čo
pozorovatelia s pedofilnými sklonmi pomocou stopiek merali čas potrebný na dosiahnutie orgazmu.
Zmena doby. Kristus alebo Kinsey?
Kinsey však poprel, že by tieto testy vykonal sám.
Toto tvrdenie ho však neoslobodzuje o nič viac ako toho, kto síce vraždu nespáchal sám, ale dal ju spáchať nájomnému vrahovi.
Prípad Kinseyho bol preskúmaný aj v dokumentárnom filme BBC z 10. augusta 1998.
Svedectvo staršej ženy, ktorú nazývali len Esther, bolo rozhodne presvedčivé.
Bola som ešte malé dievčatko.
Kinsey prišiel do domu mojich rodičov.
Môj otec a môj dedko ma sexuálne zneužívali.
Moje sexuálne správanie bolo zaznamenávané pomocou stopiek a natáčané na kameru.
Celá vec bola zaslaná Kinseymu.
Nikdy som sa z toho nespamätal.
Člen tímu Paul Gebhardt v roku 1992 v jednom rozhovore priznal, že Kinseyho tím verboval pedofilov s cieľom
získať vedecké údaje o údajne normálnom sexe s deťmi.
Povedal, že sme vás požiadali – a tým mal na mysli páchateľov sexuálneho zneužívania detí –, aby ste robili
pozorovania, viedli záznamy a ak je to možné, merali čas a potom nám o tom podali správu.
Zmena doby. Kristus alebo Kinsey?
Podľa štúdií Judith Reismannovej mali byť deti zneužívané celé mesiace a roky a záznamy ich
mučiteľov mali byť odovzdávané Kinseymu ako vedecké údaje.
Väčšinu údajov o sexuálnom správaní detí mal Kinsey údajne získať od pána Greena, sériového násilníka.
Na základe jeho skúseností boli vymyslené aj typy sexuálnych orgazmov u dojčiat a malých chlapcov.
Kinsey mal údajne udržiavať pravidelný kontakt s rôznymi organizáciami páchajúcimi trestné činy proti
deťom, ako aj s učiteľmi zneužívajúcimi deti a s pedofilnými otcami a matkami v USA aj mimo nich.
Máte k tomu nejaké bližšie informácie?
Ach áno.
Je dokázané, že v rokoch 1936 až 1956 bol Kinsey v pravidelnom korešpondenčnom kontakte s Friedrichom von Baluseckom,
učiteľom náboženstva v Evanjelickej cirkvi v Brandenburgu v Nemecku, ktorý bol páchateľom pedofilných trestných činov.
Ten bol v roku 1957 v Berlíne súdený za zneužívanie detí v niekoľkých prípadoch.
Medzi nimi bola dokonca aj jeho jedenásťročná dcéra, a to pre podozrenie z vraždy desaťročného dievčaťa.
FBI požiadalo o pomoc Interpol, keď zistilo, že Baluseck viac ako 20 rokov poskytoval Kinseymu podrobné údaje o svojom
sexuálnom zneužívaní dievčat a chlapcov vo veku od 9 do 14 rokov.
Kinsey sa však odmietol vzdať sexuálneho denníka pod zámienkou, že nechce poškodiť dobrú povesť tohto pedofilného zločinca.
Keď najvyšší sudca počas pojednávania vzniesol obvinenie, že von Baluseck zneužíval deti, aby zapôsobil na
Kinseyho, ten odpovedal: „Veď ma o to požiadal sám Kinsey.“
Denník Berliner Morgenpost z 16. mája 1957 na strane 3 uviedol, že Kinsey mal Balusecka nahlásiť.
Takmer všetky súčasné programy sexuálnej výchovy sa priamo alebo nepriamo odvolávajú na Kinseyho. Je načase, aby sa naša
spoločnosť konečne rozlúčila s Kinseym a jeho zločinným základným výskumom a zamerala sa na zneužité
obete namiesto na páchateľov riadených svojimi pudmi.
Mučenie detí ako celosvetový základ výskumu v oblasti sexuálnej pedagogiky.
To, čo Alfred C. Kinsey nazýval „normálnym detským sexom“, nebolo nič iné ako sexuálne mučenie detí.
Kinsey prejavoval vášnivý a perverzný záujem o schopnosť dosiahnuť orgazmus, najmä u maloletých, t. j.
u chlapcov v predpubertálnom veku, bez ejakulácie.
A na základe výskumu Judith Reismannovej vznikol otrasný dokumentárny film The Children of Table 34, venovaný
tej slávnej tabuľke č. 34, ktorá v záujme ochrany detských obetí odhalila tie najhrôzostrašnejšie podrobnosti.
V úzkej spolupráci s pánom Greenom, ktorého tím BBC odhalil ako Rexa Kinga – sériového násilníka, ktorý
sexuálne zneužil viac ako 800 chlapcov a dievčat – sa podarilo zostaviť túto desivú tabuľku č. 34.
V nej Kinsey uviedol údaje o schopnosti dosiahnuť orgazmus u až 317 chlapčenských dojčiat a detí.
Zmena doby. Kristus alebo Kinsey?
Podľa Kinseya malo dosiahnuť orgazmus 32 % detí vo veku od 2 do 12 mesiacov, čo predstavuje
najmenej približne 270 až 300 takto zneužitých dojčiat.
A potom ešte niečo ešte neuveriteľnejšie.
Kinsey v tom istom dychu konštatoval, že existuje nemalý počet detí v predpubertálnom veku, ktoré nedosiahli vyvrcholenie
ani pri dlhodobej, rôznorodej a opakovanej stimulácii.
Zmena doby. Kristus alebo Kinsey?
K takýmto výsledkom mohlo dôjsť výlučne v dôsledku mimoriadne závažného porušovania ľudských
práv v podobe bezohľadného sexuálneho násilia.
To však bol len začiatok.
Kinsey a jeho pozorovatelia – tým mám na mysli páchateľov sexuálneho zneužívania detí – sa
zameriavali predovšetkým na viacnásobné orgazmy.
V zozname sú uvedené deti vo veku od 5 mesiacov do 14 rokov.
Ktorí boli takzvaným spôsobom sledovaní počas viac ako 24 hodín.
Týmto spôsobom bolo u 11-mesačných dojčiat vyvolaných až 14 orgazmov za 38 minút a u dvojročných detí 7 orgazmov za 9 minút.
Vzhľadom na tieto zvrátené mučenia detí, ktoré sa navyše dejú v mene základného výskumu, nezostáva nič iné,
ako si zakryť oči a uši a aspoň teraz privolať justíciu.
Prečo už dávno neboli títo páchatelia odsúdení za najzávažnejšiu formu pedofílie?
Toto sú činy a výsledky práce predchodcov všetkých tých sexuálnych pedagógov, ktorí práve v súčasnosti chcú presadiť
celosvetovú predčasnú sexualizáciu našich detí a mládeže.
Týmto kráčajú v stopách pedofilných podvodníkov najhoršieho druhu.
Každý strom je taký, aké je jeho semeno.
A práve preto sa predčasná sexualizácia bude na celom svete šíriť presne tým istým spôsobom, ak sa
jej nezabráni a nezastaví s maximálnou rozhodnosťou.
Ak sa nepodarí už v zárodku potlačiť každý pokus o predčasnú sexualizáciu alebo nútenú sexuálnu výchovu,
ten posledný bude pravdepodobne ešte horší ako ten prvý.
Kto si však myslí, že táto pochmúrna prognóza je predsa len trochu prehnaná, musí si uvedomiť, že Kinsey a jeho spolupracovníci
zďaleka neboli spokojní so všetkými dosiahnutými výsledkami.
Preto tvrdili: je isté, že ešte vyšší podiel chlapcov by mohol dosiahnuť viacnásobné orgazmy, keby to situácia dovoľovala.
Potom, čo boli u 4-ročného a 13-ročného chlapca vyvolané 26 orgazmov za 24 hodín, Kinseyho správa s neuspokojením
konštatuje, že aj tie najmladšie dojčatá vo veku piatich mesiacov sú schopné takýchto opakovaných reakcií.
V tej istej časovej jednotke by však bolo možné dosiahnuť ešte viac.
Zmena doby. Kristus alebo Kinsey?
Neutrálna vedecká štúdia už dávno preukázala, že nadmerná sexualita skôr či neskôr vedie k
nebezpečnému zmäkčeniu mozgu a nervovým poruchám.
Pán doktor Hirsch, čo sa asi deje v nezrelom tele a v duši dieťaťa, ktoré je takým dramatickým spôsobom zneužívané?
Známa mi je predovšetkým jedna novšia vedecká publikácia prof. Dr. Remschmidta z Kliniky detskej a mládežníckej
psychiatrie na Univerzite Philippa v Marburgu, ktorá vyšla v časopise „Deutsches Ärzteblatt“ 29. apríla 2011.
Prof. Remschmidt tu poukazuje na to, že už samotné všeobecné psychické a fyzické týranie, a o to viac sexuálne
zneužívanie v detstve, zanecháva v detskom mozgu vždy stopy.
To dokazujú nielen štúdie zamerané na príslušné spomienky u ľudí, ktorí boli zneužívaní, ale aj štúdie
týkajúce sa štruktúry a funkcie mozgu obetí zneužívania.
Ľudia, ktorí v detstve a v mladosti zažili fyzické a sexuálne zneužívanie, trpia v neskoršom
živote nadpriemerne často psychickými poruchami.
Pokiaľ ide o psychickú a fyzickú záťaž dieťaťa, ktoré bolo vystavené predčasnej sexualizácii, mimoriadne dôležité je to, čo
páchatelia sexuálneho zneužívania detí počas týchto pokusov o predčasnú sexualizáciu – aby sme to aspoň
raz nemuseli nazvať znásilnením – sami zdokumentovali.
Uviedli to okrem iného aj v zozname šiestich typov orgazmu, ktorý zostavil Alfred C.
Kinsey, z ktorého tu citujem len niekoľko úryvkov.
Úryvky zo 6 typov orgazmu
Typ 3: vyskytujú sa extrémne napätia sprevádzané silnými kŕčmi, t. j. trasovými kŕčmi, často
spojenými s náhlym zdvihnutím a zhodením celého tela.
Nohy sú často stuhnuté, pričom svaly sú napnuté a tvrdé.
Ramena a krk stuhnú a sú často ohnuté dopredu.
Dýchanie sa zadrží a je často lapavé.
Oči sú nehybné alebo pevne zavreté.
Typ 4: zovreté ruky, skrivené ústa, pričom niekedy vyčnieva jazyk.
Celé telo alebo jeho časti sa zmietajú v spastických, teda kŕčovitých zášklboch, niekedy
synchronizovaných s pulzáciami v podobe prudkých záchvatov.
Objavujú sa ešte silnejšie kŕče, t. j. trasenie celého tela, ako aj ťažké dýchanie, vzdychanie, vzlykanie, prudké
výkriky, niekedy sprevádzané slzami, najmä u menších detí.
Typ 5: Celá situácia vyvrcholí extrémnym trasením, kolapsom a podobnými príznakmi, niekedy aj mdlobou.
Typ 6: pri približovaní sa k orgazmu sa objavujú bolesti alebo strach.
Niektorí účastníci trpia extrémnymi bolesťami a môžu kričať, ak pohyb pretrváva alebo
ak dôjde len k najmenšiemu dotyku genitálií.
Ak však niekto z týchto malých, ktorí vo mňa veria, zviedol k hriechu, pre toho by bolo lepšie, keby mu na
krk zavesili mlynský kameň a vrhli ho do hlbín mora.
Všetko to bolo čisté mučenie detí.
A práve k tomu dôjde na celom svete, ak sa ponechá voľný priestor predčasnej sexualizácii.
Aká bola vaša prvá reakcia, keď ste sa dozvedeli o Kinseyho prístupe a najmä o jeho teórii šiestich typov orgazmu?
Pedofília teda naďalej predstavuje trestný čin.
A tak to aj musí zostať.
Táto vec nepodlieha premlčaniu a to sa nesmie zmeniť.
A teraz musia zasiahnuť prokurátori.
A naozaj sa musíme všetci postaviť proti tomu, aby sa niečo stalo, aby sa zástancovia rannej
sexualizácie nemohli presadiť po celom svete.
Je to naozaj strašné, že niečo také vôbec existuje.
Ale sú to, áno, musím povedať, svine.
Myslím, že som sa zle počul.
Sexuálne úchylky a osobné sexuálne pudy sa tam zneužívajú na výskumné účely.
To predsa nemôže byť pravda.
Je potrebné prijať nové zákony, aby sa tomu zabránilo.
Tieto, áno, práve tieto zvrátenosti.
Považujem to za hrozné. Vôbec si neviem predstaviť, že by niekto už ako bábätko takto osahával moju dcéru alebo syna.
To proste nejde.
To je desivé.
Bože môj.
Bože môj. To je, to je fakt šialené.
No, vlastne ani neviem, čo na to povedať.
Áno, áno, to proste nie je normálne.
Kinsey mal po svojich objavoch s rovnakým nasadením pracovať na sprísnení právnych predpisov.
Namiesto toho však zneužil výskumnú úlohu.
Bože môj. Všetkých by mali zavrieť do väzenia. Nie, nie, naozaj.
To je fakt hrozný trest, alebo čo. Doživotie.
Tak, aby to už nikdy nemohli urobiť.
Lebo ak to raz urobia, určite to zopakujú ešte niekoľkokrát.
Teraz je to ťažké, ale nemám pre to žiadne pochopenie.
Tí by mali byť navždy za mrežami.
Ak sa majú zabrániť tomu, aby sa takéto zločinné zneužívanie detí rozrástlo do celosvetovej
epidémie zneužívania, teraz už môže pomôcť len jedna vec.
Osvetový odpor.
Nie však prostredníctvom sexuálnej gramotnosti detí, ale prostredníctvom ich radikálnej štátnej
ochrany pred akýmkoľvek pokusom o predčasnú sexualizáciu.
Treba si uvedomiť, že všetky tieto ohavnosti sa už od roku 1938 systematicky vnášajú do
národov ako takzvaná moderná sexuálna výchova.
Kinsey však nikdy nepredstavil výsledky svojho výskumu ako perverzné experimenty
človeka, ktorý sa sám priznal k zneužívaniu detí.
Namiesto toho to prezentoval ako prvý vedecký dôkaz toho, že deti majú od narodenia sexuálne potreby.
A práve v dnešnej dobe prinášajú tieto trestné činy svoje ovocie.
V rámci celosvetového presadzovania práva detí na sexuálne skúsenosti.
Prostredníctvom učebného plánu 21 sa má vo všetkých švajčiarskych školách zaviesť sexuálna výchova.
Na medzinárodnej úrovni sa v súčasnosti na rôznych úrovniach vytvárajú nové právne základy a zákony, ktoré
akékoľvek odmietnutie povinnej a všeobecnej sexuálnej výchovy v školách považujú za skutočný trestný čin.
Nátlak tohto programu sexuálnej výchovy je už natoľko výrazný, že ako dôvod na oslobodenie sa
neakceptuje ani odvolanie sa na slobodu náboženského vyznania.
Nič z toho, čo kto povie, sa nepočíta.
Ani eticko-morálne námietky rodičov, ani odmietnutie nezainteresovaných detí.
Aká atmosféra tam panuje?
A tieto zákony už teraz platia.
V roku 2010 boli v Nemecku už otcovia a matky zadržaní až na 40 dní.
Alebo im bola uložená pokuta až do výšky 1 000 eur, pretože odmietli poslať svoje deti na hodiny sexuálnej výchovy.
Len samotný ľud môže povedať „nie“ takýmto diktátorským, mimoriadne despotickým obmedzeniam.
Hovoríme „nie“ povinnému sexuálnemu vzdelávaniu.
Hovoríme „nie“ povinnej sexuálnej výchove.
A nie všeobecnej sexuálnej výchove v školách.
Národný program pre HIV a pohlavne prenosné choroby Federálneho úradu pre verejné zdravie (BAG) si
kladie za cieľ zabezpečiť celoplošnú sexuálnu výchovu.
Základný dokument BHZ a BAG tvorí základ pre zákonne povinnú sexuálnu výchovu všetkých švajčiarskych občanov.
Federálny úrad pre zdravie (BAG) v záujme ochrany pred epidémiami požaduje celoplošnú sexuálnu výchovu už od raného veku.
Basilejský školský zákon sa v období do zavedenia učebného plánu 21 snaží o včasné zavedenie sexuálnej výchovy.
V mene ochrany detí a poradenstva pre matky sa prostredníctvom informačných brožúr a podobných
materiálov usiluje o podporu rannej sexualizácie.
Povinná sexuálna výchova sa čoskoro stane súčasťou zákonnej úpravy.
Nesmie sa odmietnuť, obísť ani kritizovať ani s odvolaním sa na slobodu náboženského vyznania.
Než však budú tieto zákony definitívne prijaté, je potrebné vyjasniť aspoň 10 dôležitých otázok.
1. Prečo médiá nekritizovali Kinseyho výroky, ktoré pohŕdajú ľudskou dôstojnosťou, s rovnakou dôslednosťou, s
akou to zvyčajne robia v prípade akejkoľvek, aj tej najnevinnejšej sexuálnej aféry vplyvných politikov?
2. Kde sú všetci odborníci na sekty?
Bol snáď Kinsey príliš málo vplyvný?
3. Prečo médiá podporujú Kinseyho zneužívanie detí spôsobom, ktorý to až tak zľahčuje, že sa podľa zákona
stali dokonca spoluvinníkmi dlhoročného týrania nespočetných malých detí a maloletých?
4. Prečo sa ani po tom, čo Dr. Judith Reismannová zverejnila fakty, neuskutočnila žiadna verejná diskusia o Kinseyho údajoch?
5. Prečo aj Spolkové centrum pre zdravotnú osvetu naďalej úplne nekriticky vydávalo
Kinseyho údaje vo forme reprezentatívnej brožúry?
A to napriek tomu, že ste si boli plne vedomí Reismannovej osvetovej činnosti?
6. Prečo sa namiesto toho v roku 2005 do nemeckých kín dostal viackrát ocenený hollywoodsky film „Kinsey – pravda o sexe“?
Ktorá inštitúcia mu udelila ocenenie?
S akým vekovým obmedzením?
7. Prečo tento film neprezentoval odhalenú siedmu pravdu o Kinseym, ale napriek tomu, že vedel, že to nie
je pravda, šíril posolstvo, že práve Kinsey konečne priniesol Západu sexuálnu oslobodenie?
8. Je pravda to, čo sa zdá takmer neuveriteľné, že aj vedúci predstavitelia ministerstva školstva,
najvplyvnejší politici a veľká časť médií, počnúc Hollywoodom, sú v spolku so sexuálnymi delikventmi?
9. Dokážu všetky uvedené skupiny osôb obstáť pri dôkladnom vyšetrovaní v súvislosti s podozrením z pedofilných činov?
10. Prebieha tu súkromne organizovaná infiltrácia našich volených zástupcov?
Cielené obchádzanie demokratických systémov?
Je tu v hre nejaká zdanlivá štátna moc?
Túto možnosť nemožno vylúčiť, pretože aj na Ukrajine sa neustále konajú semináre a školenia pre pedagogických
pracovníkov škôl, ktoré organizujú súkromní sponzori – kto presne sú, najmä zo Švédska.
Toto sa nekoná na verejnosti ani napríklad v školách, ale v prenajatých priestoroch a hoteloch, a to – čo
je príznačné – prostredníctvom externých odborníkov.
Následne sa tieto štúdie systematicky využívajú na dokázanie toho, aké dôležité a nevyhnutné je
pre deti nadobúdať sexuálne skúsenosti čo najskôr.
Hovorca pravoslávnej cirkvi k tomu uviedol: Ide o systematický postup zameraný na infiltráciu a zničenie národa.
Ak sa na to pozrieme trochu podrobnejšie, zistíme, že hnacou silou sú všade organizácie gejov a lesbičiek a podobné zoskupenia.
Vo Švajčiarsku sú to okrem mnohých iných napríklad organizácia Pink Cross, pedofilom
naklonená Juso a Gaynossinnen vo Švajčiarsku.
Ďalej švajčiarska lesbická organizácia, združenie priateľov gejov a k tomu všelijakí pedofili, ktorí pôsobia v utajení.
Vo svojich programových dokumentoch radikálne požadujú pokračovanie takzvaného
spoločenského oslobodenia, a to konkrétne:
Spoločenské pojmy „mužský“ a „ženský“ by mali byť zrušené.
Sexuálna orientácia a pojmy týkajúce sa partnerstva by mali byť oslobodené od akýchkoľvek
noriem, napr. vzťahy s viac ako dvoma účastníkmi.
Rodina by už nemala vychádzať z biologického príbuzenstva, ale zo sociálnej siete bez pevných noriem.
Napríklad by dieťa malo mať právo mať aj štyroch rodičov.
Kto sa bude Kinseym a jeho stúpencami zaoberať trochu dôkladnejšie, zistí, že ich cieľom je oživenie a návrat k
pohanským rituálom, v heterosexuálnej a homosexuálnej prostitúcii, v pornografii medzi dospelými, medzi
deťmi a medzi nimi navzájom a v mnohých ďalších veciach.
Predčasná sexualizácia – Všetko ste už počuli – Aký je tu konečný záver? – Nejaká rada?
Čo môžeme urobiť, ak týchto ľudí skutočne vyradíme z obehu?
Vďaka internetu je dnes naozaj veľmi jednoduché sa tu presadiť.
A čo sa tam všetko zverejňuje – podľa mňa je to vlastne absolútna drzosť, že sa proti tomu nepostupuje dôsledne.
Je predsa jednoduché aj tieto internetové stránky zatvoriť alebo ušetriť.
V takom prípade by som s nimi vyšiel do ulíc, zbieral by som podpisy, zariadil by som
rozhovory a jednoducho by som proti tomu zakročil.
Pre svoje dieťa by som to nechcel.
Myslím si, že túto tému bolo treba riešiť už skôr.
A nie až vtedy, keď už bude neskoro.
Všetka reklama so sexuálnym obsahom by sa jednoducho mala zakázať, rovnako ako zákaz fajčenia.
Bol by som ochotný urobiť všetko, čo je v mojich silách, aby sa to jednoducho dostalo na verejnosť.
Použite trochu viac rozumu.
No, vlastne nie je to až tak, že by to všetko boli samé nezmysly.
Keď prichádzate z USA, nie je vždy všetko v poriadku.
Veď je vidieť, čo z toho vychádza.
Zdravý rozum. Rodičia musia na svoje deti dávať pozor.
Na to nepotrebujem žiadnu štúdiu, nepotrebujem vôbec nič.
Takže v prvom rade by sa o tom malo informovať. Myslím si, že o tom nikto nevie.
Napríklad to ukázať v správach alebo natočiť o tom dokumentárny film.
Kedy sa ľudská spoločnosť konečne zbaví Kinseyho výskumov, ktoré pohŕdajú ľudskou dôstojnosťou, a začne sa venovať obetiam?
Toto bolo niekoľko krátkych pohľadov do života hlavných iniciátorov rýchlo sa blížiacej povinnej sexuálnej výchovy.
Ďakujem našim hosťom v štúdiu za ich účasť a vám, vážení diváci, za vašu dnešnú účasť a budúcu spoluprácu.
Lebo pre toho, kto miluje ľudí a deti, je odpor povinnosťou.