Dobrodošli, dragi gledalci, v filmskem studiu Panorama. Danes bomo govorili o zgodnji seksualizaciji.
Kdo jih hoče?
Za kaj naj bi bila dobra?
In predvsem, od kod pravzaprav prihaja? V studiu sta moja gosta profesor zgodovine Michael Vogt in dr. Claudia Haunitz.
Panorama-Film je sinonim za filme visoke etično-moralne kakovosti.
Zato ni bila lahka naloga, da se vsa dejstva, potek dogodkov in nesprejemljive prakse v zvezi s to temo predstavijo
tako odkrito, kot je bilo storjeno v tem dokumentarnem filmu.
Že samo navajanje najrazličnejših dogodkov, pravi Ivo Sasek, scenarist in producent tega filma, mejijo na nemoralnost.
Ker pa je prevladalo mnenje, da se bodo vse te stvari uveljavile tudi na globalni ravni, če jih ne bomo
brezkompromisno in pravočasno razkrili, se je ekipa filma »Panorama« kljub temu odločila za to necenzurirano objavo.
Zato vam ne želimo prijetnega ogleda tega filma.
Zato se pripnite in si ustvarite lastno mnenje.
Najprej primerjava časov.
Primerjava časov pri zapeljevanju otrok
Če pa bi kdo enega od teh malih, ki verujejo vame, zapeljal v greh, bi bilo zanj bolje, da bi mu obesili
mlinski kamen okoli vratu in ga potopili v globine morja.
Pazite, da ne prezirate niti enega od teh malih, kajti pravim vam, da njihovi angeli v nebesih
vedno gledajo v obraz mojega Očeta, ki je v nebesih.
Resnično, pravim vam: dokler ne minejo nebo in zemlja, ne bo iz zakona izginila niti ena jota
(črka) niti ena črtica, dokler se vse ne izpolni.
Kdor koli poučuje človeštvo, izvaja nad njim moč.
Naše otroke vedno bolj obvladujejo izobraževalni organi, učiteljski zbor in v zadnjem času tudi tako
imenovani pedagoški strokovnjaki za spolno vzgojo iz zunaj.
Iz katerih virov so pravzaprav izvirali?
Kdor išče, bo našel.
Z Jezusovimi prepričljivimi besedami in dejanji se je začelo novo štetje časa.
Ali se današnji učitelji sploh še zavedajo, kaj počnejo, ko kljub njegovim odločnim opozorilom želijo vse otroke že v
najzgodnejšem otroštvu spolno izobraževati in spolno stimulirati, skratka, zgodaj spolno aktivirati?
Ali so današnji strokovnjaki za spolnost bolj kompetentni kot Jezus iz Nazareta?
Ali pod njenim vodstvom res nismo v nobeni nevarnosti?
Ali ste, dragi gledalec, sploh že bili seznanjeni s svetovnimi prizadevanji za seksualizacijo otrok že v najzgodnejšem otroštvu?
spremembe časa
Še enkrat naj bi se namreč prekršilo zadnje tabu.
Spolni stiki z otroki, torej z mladoletniki, naj bi bili zakonsko uzakonjeni in spodbujani.
Ob poslušanju najnovejših smernic uglednih strokovnjakov za spolno vzgojo se nam zadrži dih.
Vodilni pedagogi, kot je Helmut Kentler, učijo, da je sedanja zaščita otrok v resnici sovražnost do otrok.
Izjavlja neverjetno trditev, da seks z otroki ni zloraba, ampak pravica otrok.
Pravica otroka do zadovoljevanja spolnih potreb.
Prava zaščita otrok je torej zaščita njihove spolne samoodločbe.
Tu se zloraba otrok nedvomno prikriva kot vzgoja.
spremembe časa
Primerjava časov za zaščito otrok
Otroci potrebujejo »znanje o pornografiji«!
Odrasli bi morali z otroki govoriti o pornografiji, meni nemška pedagoginja Carla Etchenberg.
Tako kot švicarski mladi socialisti celo poziva, naj se pornografija vključi v pouk otrok.
Po mnenju protigenocidnega gibanja je treba takim zahtevam odločno in brez kompromisov nasprotovati s pravom, ki velja še danes.
Pornografija, Kazenski zakonik, člen 197
1. Kdor osebi, mlajši od 16 let, ponuja, prikazuje, prepušča, omogoča dostop do pornografskih pisnih del, zvočnih ali slikovnih
posnetkov, ilustracij, drugih predmetov te vrste ali pornografskih predstav ali jih razširja prek
radia ali televizije, se kaznuje z zaporom ali globo.
2. Kdor javno razstavlja ali prikazuje predmete ali predstavitve v smislu točke 1 ali jih na kakršen koli drug
način neprošeno ponuja komur koli, se kaznuje z globo.
Poleg tega je treba otroke zaščititi tudi pred drugimi pornografskimi izdelki, vsakogar pa je treba obvarovati pred
tem, da bi proti svoji volji gledal vsebine spolne narave.
Glej tudi člen 358 ter člen 18a(1) Uredbe o telekomunikacijskih storitvah z dne 25. marca 1992.
To načelo, kot zahteva tudi gibanje za otrokove pravice AGB, je treba najprej dosledno uporabiti v zvezi z
operaterji mobilne telefonije, saj ima danes dobesedno vsak otrok v žepu mobilni telefon.
Iz temeljnega dokumenta »Spolna vzgoja in šola«, ki ga je pripravil Kompetenčni center za spolno vzgojo in
šolo Pedagoške visoke šole Srednje Švice, je razvidno, kakšen je njegov jasen cilj v zvezi z našimi otroki.
Otrok je spolno bitje.
Osnova spolne vzgoje je opredelitev človeka kot spolnega bitja, ki je odvisno od vzgoje, ali, z drugimi
besedami, priznanje otrok in mladostnikov kot spolnih bitij.
Že ta prva, v osnovi napačna zaključitev vendarle odpira vrata pedofiliji.
Saj to z drugimi besedami pomeni, da je vse dopustno, dokler je otroku všeč.
V zvezi s tem je tu primer iz temeljnega dokumenta in spletne strani kompetenčnega centra.
Starost 4–5 let. Stopnja vrtca je prikazana na naslednji način.
Trenutno so v modi »igranje zdravnika«, užitkovno spoznavanje samega sebe, samostimulacija, kar pomeni reakcije, podobne
orgazmu, igranje vlog, torej družina tudi z dvema očetoma ali dvema materama, pa tudi poljubljanje, spolni odnos, erotično
zanimanje za starše, želja po razkazovanju in genitalne igre, doživljanje prvih
najglobljih prijateljstev in ljubezenskih odnosov.
Iz tega izhajajo naslednje poudarke v pouku. a) poimenovanje delov telesa, vključno s spolnimi organi, b) igrivo doživljanje
lastnega telesa, torej vključno s spolnim vzburjenjem, c) prijateljski odnosi, postavljanje mej, spoštovanje
lastne intimnosti in tudi intimnosti drugih, d) spočetje, kako poteka spolni odnos in da iz njega nastane otrok.
In to s štiri- do petletnimi otroki.
Starost od šest do dvanajst let. Dejavnosti z vrstniki.
Zaničevanje oziroma zavračanje nasprotnega spola.
Vedenja, značilna za spolne vloge, po potrebi močno pretiravana.
Provokativno oziroma agresivno obnašanje do nasprotnega spola.
Kršitve tabuja.
Po potrebi zanimanje in erotična privlačnost do oseb istega spola.
Kdaj je človek zrel za seks?
Iz tega izhajajo naslednje učne vsebine: spolnost in jezik; kletvice.
Iz intervjuja z zunanjimi izobraževalci o spolnosti, ki delujejo v šolah, je razvidno, da vsakemu otroku, ne glede na starost,
podajo natančne informacije o tem, kaj na primer pomeni »fukanje v rit«, »izliv« in še veliko hujše
stvari, če je takšne izraze le slišal, a jih ni razumel.
Zanositev, nosečnost, porod.
Različne oblike prijateljstva, partnerskih odnosov in življenjskih slogov.
Tukaj se torej otrokom vceplja, da so vse te na novo opredeljene izjemnosti nekaj normalnega.
In kar je še veliko bolj usodno: vse, kar je bilo doslej normalno, se razglaša za nenormalno in nezakonito.
Spolne vloge, vzorci vlog, na primer zaposlena mati, oče za štedilnikom, spolna usmerjenost.
Tu naj bi bilo na koncu vse dovoljeno, dokler je zabavno.
Prva menstruacija, prvi izliv, HIV, AIDS, spolno prenosljive okužbe, spolno nadlegovanje, nasilje,
samozadovoljevanje, zlasti pri fantih, pa tudi pri dekletih.
In to naj bi bilo povsem normalno in celo pomembno.
Starost: od 12 do 16 let.
Družbene spremembe – v tem primeru gre za razvoj avtonomije in osamosvojitev od starševskega doma.
Vse večje zanimanje za podrobna znanja o spolnih praksah.
Po potrebi namerni stiki s pornografijo.
Koliko položajev obstaja pri seksu in kateri je najboljši?
Ali požiranje sperme povzroča debelost?
Tu zaradi moralnih razlogov končamo naš seznam.
Vsebina pouka je vsekakor tako natančno prilagojena vsem tem nesmiselnim pogovorom otrok in mladostnikov, da se
na koncu resnično vsaka neumnost zasidra v glavi vsakogar.
V zvezi s tem je tu primer iz temeljnega dokumenta in spletne strani kompetenčnega centra.
Razvojna stopnja, samostimulacija.
To pomeni, da povzročajo reakcije, podobne orgazmu.
Obnašanje?
Odkrivanje delov telesa kot vira novih občutkov užitka.
Namerno in ponavljajoče se manipuliranje z deli telesa. Tudi z genitalijami.
Igrivo spoznavanje vlog spolov prek igranja vlog, na primer igre »oče-mama«.
Družina z dvema mamama, dvema očetoma in enim staršem.
Biti zaljubljen, spolni odnos.
Ali pa z igranjem na zdravnika.
Tudi raziskovanje drugega telesa.
Uspokojitev naravne radovednosti.
spremembe časa
Hkrati pa Mladi socialisti, ki so naklonjeni pedofilom, pripravljajo dokument o stališču, v katerem po besedah
Tanje Walisse pozivajo k novemu pristopu k temi pornografije.
To vključuje tudi to, da naj bi že deset- do dvanajstletniki v pouku o spolnosti gledali pornografijo.
Čeprav je ta zahteva sprva povzročila ogorčenje med šolskimi organi, pa bo treba počakati, kako
dolgo bo to ogorčenje zdržalo trajnemu pritisku Jusa.
Tudi v okviru osveščanja o aidsu, otrokovih pravicah ali spolni usmerjenosti v šolah se trenutno po vsej Evropi
pripravljajo nova učna gradiva, ki zgodnje osveščanje in zgodnjo seksualizacijo otrok uvrščajo med obvezne vsebine.
Profesor Vogt, kako je sploh prišlo do te mednarodno razširjene ideologije spolne vzgoje?
Je nastala čez noč?
Ne, sploh ne.
Uvedel jo je že leta 1939 v ZDA – kje pa drugje? – s pomočjo vztrajnega in natančnega
dela raziskovalec spolnosti Alfred C. Kinsey.
Če se prav spomnim, so Alfreda Kinseya vedno znova označevali za najpomembnejšega raziskovalca spolnosti v dvajsetem stoletju.
Ali se tudi vi strinjate s tem?
Čeprav ga ne bi označil za najpomembnejšega raziskovalca spolnosti – o razlogih za to bomo še govorili –, ga
vsekakor priznavam kot najvplivnejši dejavnik pri oblikovanju tako imenovanega družbeno-spolnega mnenja.
Konec koncev skoraj vsi novejši programi spolnega izobraževanja temeljijo na Kinseyjevih delih.
Dr. Haunit, vi ste praktična zdravnica.
Kateri od številnih Kinseyjevih teorem bi radi s svojega stališča enkrat podrobneje preučili?
Dr. med. Haunit s svojim pogledom na stvari pravi, da je vse mogoče.
To tako imenovano sodobno mišljenje je zaznamovalo Kinseyjevo raziskovanje o seksu in spolnosti.
V praksi pa se je izkazalo, da gre za izredno nevarno ideologijo, saj je povzročila in še vedno povzroča nešteto kaznivih dejanj.
Kinsleyjeva glavna dela to dokazujejo črno na belem.
Gre za Kinseyjevo poročilo, ki ga sestavljata dve knjigi, in sicer najprej knjiga »Sexual Behaviour of the Male«.
Spolno vedenje moškega in, drugič, »Sexual Behaviour of the Female«, spolno vedenje ženske.
S temi deli je dr. Sex, kot so ga tudi imenovali, dejansko zaznamoval spolno mišljenje skoraj celega sveta.
Torej človek, čigar besede so imele vpliv na številne narode.
Človek, čigar nauki šele v današnjem času resnično začenjajo obroditi sadove.
Kinsey je bil oče svobodnega razmišljanja o spolnosti.
A kdo točno je bil Kinsey?
Trenutno ni vprašanja, ki bi bilo pomembnejše od tega, saj imajo Kinseyjeve besede in nauki enako svetovni vpliv kot
tisti Jezusa Kristusa, le da so slednjim diametralno nasprotni.
Kdo od njiju je torej bolj zaupanja vreden?
Poznamo besede in dela Jezusa Kristusa, ki so zaznamovala začetek novega časovnega obdobja.
A kaj točno so Kinseyjeve besede in dela?
Pri iskanju nam pomagajo naši gostje v studiu in nekaj kratkih posnetkov.
Kinsey je v svojem življenju pregledal več kot 18.500 primerov spolnega ravnanja z
mladoletniki, da bi jih predstavil širši javnosti.
Kinsleyjev najvišji cilj je bila spolna raznolikost.
Sam pa se je imenoval za konzervativnega znanstvenika.
Vendar je revija »Der Spiegel« leta 1997 razkrila Kinseyjevo neverjetno dvojno življenje.
Kinseyjeva biografija, ki jo je napisal zgodovinar James Jones, dokazuje, da je seksolog Kinsey v skrivnosti prosto
izživljal svoje homoseksualne in sadomazohistične nagnjenosti.
Iz tega Kinseyjevega poročila je razvidno, da je kot mlad voditelj skavtov brez zadržkov izražal
svoje voyeuristične in ekshibicionistične nagnjenosti.
Potem ko je Kinsey z globokim sovraštvom zapustil krščansko družino, v kateri je odraščal, je okoli sebe
zbral sodelavce, da bi znanstveno raziskoval spolno vedenje ljudi, predvsem pa mladoletnih otrok.
Vsak od njegovih zaposlenih je moral popolnoma odkrito razkriti svoje spolno življenje in vedenje.
V skrivni sobi svoje hiše pa je Kinsey redno organiziral skupinske spolne igre s svojimi sodelavci in izbranimi gosti.
Pri tem je prisilil k sodelovanju celo svojo ženo.
Kinsey je profesionalni snemalni ekipi naročil, naj posname prizore z homoseksualci, heteroseksualci in sadomazohisti.
Kljub stresu, ki je povzročal bolezni, so njegovi sodelavci sodelovali, ker so se bali za svojo kariero.
V podjetju Kinsey so bili zaposleni ljudje, kot je na primer Clyde Martin, ki pa kot
statistik ni imel nobenega strokovnega izobraževanja.
Kljub temu je bil odgovoren za statistično analizo vseh podatkov.
Vse skupaj je financirala tudi judovska Rockefellerjeva fundacija.
Ti so sicer naknadno večkrat trdili, da so zahtevali strokovnjaka za statistiko.
Vendar Kinseyja ni bilo mogoče prepričati, da bi sprejel kateri koli pristop.
Kinsey je sam trpel zaradi skrajnega sadomazohizma.
Domnevno naj bi vedno znova izvajal nasilne in izjemno boleče posege na svojih spolnih organih.
Poleg homoseksualnih odnosov s sodelavci, kot sta Pomeroy in Martin, se je v polni meri
udejstvoval v homoseksualni sceni v Chicagu.
Propagandist grozot – primerjava z drugimi obdobji
Kinsey je za svoje znanstvene raziskave pripravil obsežne vprašalnike.
Iz tega je razvidno, da je Kinsey trdno verjel, da je vsak človek vsaj enkrat v življenju izvajal perverzne prakse, imel
zunajzakonske odnose ali doživel nasilne sadistične izkušnje.
Prav tako velja, da je vsakdo vsaj enkrat v življenju imel spolne izkušnje z osebo istega spola, z živalmi in z otroki.
V njegovih vprašalnikih ni bilo nikjer prostora, kjer bi se anketiranci lahko izognili takšnim grozotam.
In ko so to enkrat priznali, jih je Kinsey končno imel trdno v rokah.
Čeprav je Kinsey trdil, da je podatke za svoje raziskave o spolnosti pridobil med širšo javnostjo, se je v resnici
praviloma omejil na anketiranje prostitutk, homoseksualcev, zapornikov in ljudi iz »podzemlja«, kot jih je sam imenoval.
Kinsey je bil torej dokazano prevarant na področju statistike.
Čeprav so bile Kinseyjeve raziskave o spolnosti namenjene tečajem za pripravo na poroko, se teme, kot so nosečnost,
porod in dojenje otrok – torej tisto, kar bi pravzaprav moralo biti del programa –, sploh niso obravnavale.
Kinsey je bil preprosto spolno bolan.
Moški, ki je kot učitelj z manipulativnim in agresivnim ravnanjem zlorabil svojo poklicno avtoriteto.
Ko je Kinsey v 40. letih poskušal javnosti predstaviti svojih več kot 350 vprašanj o spolnem vedenju, je imel
velike težave pri pridobivanju povsem običajnih ljudi.
Podatke o ljudeh z nekonvencionalnim načinom življenja je pridobil precej lažje.
In tako je nastala zavajajoča in lažna podoba, da naj bi 95 % vseh ameriških moških bilo spolnih prestopnikov.
69 % rednih strank prostitutk.
37 % naj bi že imelo homoseksualne izkušnje.
In 17 % vseh ameriških kmetov naj bi domnevno imelo spolne odnose z živalmi.
Šele leta 1981 je medijska strokovnjakinja dr. Judith Reismann uspela razkriti te resne
metodološke nepravilnosti v Kinseyjevi raziskavi.
Posebno pozornost je vzbudilo dejstvo, da je velik del Kinseyjevih podatkov izviral od pedokriminalcev,
torej od storilcev kaznivih dejanj zoper otroke.
Torej niso anketirali prebivalstva, ampak pedofile.
Kljub temu Kinseyjeva dela še danes po vsem svetu predstavljajo najpomembnejšo, tako imenovano
znanstveno podlago raziskav na področju spolnosti.
Celo temeljni dokument »Spolna vzgoja in šola«, na katerem zdaj temelji švicarski učni načrt 21, pod naslovom »Osnovna
šola« navaja, da je bila trditev o obstoju faze otroštva, v kateri je spolnost v mirovanju, empirično ovržena.
»Empirično« pomeni »na podlagi poskusov«.
A prav na Kinseyjevi zbirki eksperimentov temelji navsezadnje tudi učni načrt 21 in
skoraj vsi programi o spolnosti po vsem svetu.
Večina ravnateljev pa nima pojma, na čem temeljijo.
Kaj menite o obveznem spolnem izobraževanju od četrtega leta starosti naprej?
Takrat si še mlad in to je preprosto prezgodaj, mislim.
Zame je to neumnost, če sem povsem iskren.
Mi sami imamo dva otroka.
Mali ima tri leta, veliki pa še ni dopolnil pet let.
In res ne vem, kaj naj s tem počne.
No, mi menimo, da to sploh ni prav.
S tem se ne strinjam.
Vsekakor je, pravzaprav je to šala.
Menim, da to ni dobra stvar, ker mislim, da so stari šele štiri leta – kaj naj sploh počnejo s tem in tako naprej.
Mislim, da jim to sploh nič ne prinese.
In glede na starost to sploh ni nobena tema, kajne?
Za štiriletnike, šestletnike in otroke v vrtcu.
Rekel bi, da je še malo prezgodaj. Pri štirih letih pravijo: »Ne, to se mi ne zdi dobro.«
Ne, to se mi ne zdi dobro, to se mi ne zdi dobro. Pri nas vsekakor ne. Pri nas to sploh ne pride v poštev.
Tudi meni se ne zdi dobro, da se otroci že v zgodnjem otroštvu osredotočajo na spolnost. Menim, da to ni v redu.
Štiri leta? Saj se še želijo učiti, igrati in biti otroci.
V glavi imajo pač nekaj drugega.
Mislim, to je že sam odnos do tega. No, to pa sploh ne gre.
Tega sploh ne želim, da bi jih o tem poučili tako zgodaj. Tega sploh ne želim. S tem se popolnoma ne strinjam.
Že v vrtcu – to se mi zdi res grozno.
To se mi zdi neumno. Resnično.
Preprosto je še prezgodaj, to ni za otroka. Otrok naj se igra.
Otrok naj se igra na ulici in naj sploh ne razmišlja o takšnih stvareh.
Kaj menite o tem, da naj bi otroci zaradi zgodnje seksualizacije imeli spolne odnose?
No, tega si sploh ne morem predstavljati, saj je to res nenormalno, torej nečloveško.
Nemogoče.
Prav, to je res grozno, da morda obstajajo ljudje, ki se ob tej priložnosti morda celo vzburjajo.
Na to sploh nisem pomislil.
Ampak to je vendar najhujše, kar si sploh lahko zamislim.
To je res strašno slišati.
To je nekako precej čudno.
To vsekakor ni dobro.
Ampak če bi zdaj morala poslati svojega otroka v vrtec in bi to vedela, bi me preprosto prevzelo jezo.
No, ne vem pa, kaj bi potem naredil.
Slabo, ni dobro. Kako prosim? To se mi zdi res preveč. Tega nisem vedel, ne. No, potem mi je še manj všeč.
Če se nekdo spusti na otroka, ki morda še sam ne zna hoditi, se mi to zdi preveč.
Ja, to so torej tiste stvari, ki mi dvignejo lase.
Ne, to se mi ne zdi dobro. To je, no, ne, s tem se popolnoma ne strinjam.
Takšna študija je popolna neumnost.
Če k tej temi pristopim z zdravo pametjo, vem, da je vse to neumnost.
Da, vprašam običajne starše, ki imajo otroke in vedo, kako se otroci razvijajo. Otroka mi ni treba spodbujati k spolnosti.
V knjigi *Spolno vedenje človeškega moškega* Kinsey navaja, da njegova knjiga vsebuje le podatke o 5300 belih moških
in mladostnikih, čeprav ima na voljo podatke o 6300 moških.
Alan Welles, eden najbolj uglednih statistikov v ZDA, je analiziral to trditev in
ugotovil, da knjiga vsebuje le 4120 oseb.
Vendar pa so v vseh primerih manjkali, na primer, natančna starostna struktura in spolna usmerjenost udeležencev.
Kinsey je sicer vztrajno trdil, da so njegovi podatki reprezentativni za ameriško prebivalstvo v 40. letih, vendar je
natančna raziskava pokazala, da knjiga *Sexual Behaviour of the Human Male* obravnava le podatke
nereprezentativnih, deloma zelo sumljivih marginalnih skupin.
Približno 1400 storilcev kaznivih dejanj iz zaporov v različnih zveznih državah ZDA.
Mnogi med njimi so bili zaprti zaradi spolnega zlorabljanja otrok.
Nato je dr. Judith Reisman ocenila, da gre za približno 630 homoseksualnih moških.
Poleg tega je bilo mogoče odkriti še 200 tako imenovanih spolnih psihopatov.
Nato pa še 329 storilcev kaznivih dejanj, ki so bili obsojeni zaradi drugih kaznivih dejanj.
Poleg tega pa je bilo vsaj 317 dečkov v starosti od 2 mesecev do 15 let, ki so bili žrtve spolnega zlorabljanja.
Vendar so domnevali, da je za tem še kaj več.
Nato pa spet 350 učencev z neprimernim vedenjem.
Nazadnje je bila tu še skupina kriminalcev, ki jih je Kinsey preprosto označil za podzemlje.
Jasen primer lažne propagande s pomočjo statističnega goljufanja.
Ko so Kinseya zaradi tega večkrat kritizirali, je dejal, da to stališče temelji na starem zmotnem sklepanju,
da so kriminalci drugačni od preostalega prebivalstva.
Na statistične ankete o raziskavah na področju spolnosti so v veliki meri odgovorili pedofili.
Njihovi odgovori so bili nato enakovredni odgovorom navadnih državljanov. Kaj menite o tem?
To se mi res ne zdi dobro.
No, da bi iz takih skrajnih primerov praktično izpeljali splošno pravilo – tega ne podpiram. Res ne.
Ja, to je noro. No, zakaj sploh sprašujejo takšne skupine? To sploh ni povprečje.
No, to je čudno. Več kot nemogoče. Ja, tudi jaz mislim tako.
Meni, da bi bili mnogi ljudje zgroženi, če bi to vedeli.
Potem bi odgovorili povsem drugače, če bi vedeli, da ima v resnici tako slabo preteklost ali da je v preteklosti živel tako.
To je pa res groza.
A dejstvo, da se te ankete zdaj omejujejo na to posebno skupino ljudi, seveda sploh ne odraža mnenja večine.
Da, ne morem se postaviti v vlogo pedofila.
No, ta statistika, da naj ne bi bilo nobenih razlik, me je nekoliko presenetila.
In to seveda vzbuja dvom, ali ta koncept preprečevanja sploh deluje.
Ne, teh sploh ne bi smeli spraševati.
No, tega si ne morem predstavljati, ker so ti ljudje bolni.
In prebivalstvo na splošno ni bolno.
Problem študij. Ali lahko ljudem kar vse pripisujemo?
O tem nimam ravno visokega mnenja.
Menim, da ni v redu, da se upošteva njihovo mnenje.
No, saj to vendar niso kompetentni ljudje.
Prav tisti, ki so s to temo dejansko prizadeli druge otroke ali druge ljudi, da bi jih o tem spraševali – zdaj pa ne vem,
ali bi bilo to smiselno ali pa se to sploh ustreza tej temi.
Mislim, da so to bolni ljudje, vendar v javnosti nimajo kaj iskati.
Ja, ker zaradi te bolezni na Luni so pač … .
Kako se po njenem mnenju lahko prepreči prezgodnja seksualizacija?
Vsekakor bi se uprl, saj mi to vsekakor kar dobro uspeva.
Ker to ni samo moj problem, ampak naš problem.
To so naši otroci, to bo naslednja generacija, to bo naša prihodnost.
Vsekakor je treba nekaj ukreniti v zvezi s tem.
Torej, sedeti doma, gledati televizijo in reči: »Ja, to se bo pa nekako uredilo.« To se pač ne bo uredilo.
Po mojem mnenju se je treba na to odzvati prej in ukrepati, da do česa takšnega ne pride.
Zavrnitev je preprosta.
Prepovedati, ja.
Kdor zlorablja otroke, bi moral biti pravno čim prej in v največji možni meri kaznovan.
Naj se proti njemu sproži kazenski pregon.
Torej, ne gre za pogojni izpust ali kaj podobnega, ampak jih je treba takoj strogo odstraniti iz prometa.
Mislim, da morajo starši držati skupaj in se temu upreti, saj to ni sprejemljivo. To je res grozno.
Preprosto jih za nekaj časa umaknimo iz šole.
To je preprosto. Tega si zagotovo ne bom pustil.
In še manj pa na mnenje gospodov.
Da, svojemu otroku bi to prepovedal.
Takšnim stvarem se je treba upreti.
Mislim, da bi se morali ljudje resnično združiti in ukrepati proti takšnim stvarem.
Prav starši, ki imajo svoje otroke v takšnih ustanovah – moram reči, da bi svojega otroka verjetno vzel iz njih.
Saj je že samo to, kar počnejo na skrivaj, sramotno. V knjigi *Sex Offenders*, ki je izšla leta 1965,
Kinsey zagovarja spolno zlorabo otrok z besedami:
Zgroženost, s katero naša družba gleda na odraslega, ki ima spolne odnose z majhnimi otroki, se relativizira.
Če preučimo vedenje drugih sesalcev, ugotovimo, da so spolne aktivnosti med odraslimi in nezrelimi
živalmi pogoste in se z biološkega vidika zdijo normalne.
Ali smo se morda narobe slišali?
Je bil človek v Kinseyjevih očeh le še ena vrsta sesalca?
Alfred C. Kinsey nas je s tem vse postavil na isto raven kot na primer opice, zajce, pse in prašiče.
Vendar je Kinseyjeva skupina v empirično-znanstvenem duhu šla še korak dlje in razglasila: vsako
spolno nasilje je del normalne dediščine sesalcev.
Po mnenju Kinseya bi bil, če starši ne bi posredovali, iz tega logično sledi, da bi bilo
posilstvo za mlada dekleta ali ženske prijetna izkušnja.
Spremembe časa. Kristus ali Kinsey?
Dr. Judith Reismann je v svojih študijah o Kinseyju poudarila, da je njegovo skrajno omalovaževanje spolnega zlorabljanja
vplivalo celo na ameriško zakonodajo, kar je na primer privedlo do nove opredelitve posilstva in znižanja kazni.
Kinsey se je celo posmehoval FBI-ju, ko je ta leta 1950 opozoril na porast spolnih kaznivih dejanj.
Zmanjševal je pomen grozljivih zločinov proti otrokom in je drzno objavil, da je
bistveno večjo škodo povzročila histerija odraslih.
Težko je razumeti, zakaj bi otroka moralo vznemiriti, če se dotakneš njegovih spolovil.
In celo, da naj bi ga motili prav določeni spolni akti.
Razen če gre za posledico kulturnih vplivov.
Alfred C. Kinseyjevo predvsem spolno nagnjenje do otrok se je nato jasno pokazalo v 1.888 primerih spolnega
vedenja dečkov, starih od 5 mesecev do pubertete, ter 147 deklic, starih od 2 do 15 let.
V okviru teh testov so bili dečki in deklice spolno stimulirani ali so se sami stimulirali, medtem ko so pedofilski
opazovalci s štoparico merili čas do doseganja orgazma.
Spremembe časa. Kristus ali Kinsey?
Seveda je Kinsey zanikal, da bi te teste opravil sam.
Vendar ga ta trditev ne razbremeni nič bolj kot tistega, ki umora sicer ni storil sam, ga pa je dal izvršiti najetemu morilcu.
Tudi v dokumentarnem filmu BBC z dne 10. avgusta 1998 je bil obravnavan primer Kinseyja.
Pripoved starejše ženske, ki jo bomo imenovali zgolj Esther, je bila vsekakor prepričljiva.
Bila sem še majhna deklica.
Kinsey je prišel v hišo mojih staršev.
Moj oče in moj ded sta me spolno zlorabila.
Moje spolno vedenje je bilo zabeleženo s štoparico in posneto na video.
Vse skupaj je bilo poslano Kinseyju.
Nikoli več se nisem sprijaznil s tem.
Član ekipe, Paul Gebhardt, je leta 1992 v intervjuju priznal, da je Kinseyjeva ekipa za pridobivanje znanstvenih podatkov o
domnevno normalnem spolnem odnosu z otroki rekrutirala pedofile.
Rekel je, da smo vas prosili – in s tem je mislil na storilce spolnih zlorab otrok –, naj opazujete, si delate
zapiske in, če je mogoče, merite čas ter nam nato poročate.
Spremembe časa. Kristus ali Kinsey?
Po študijah Judith Reismann naj bi bili otroci več mesecev in let zlorabljeni, zapisi njihovih mučiteljev pa
naj bi bili posredovani Kinseyju kot znanstveni podatki.
Večino podatkov o spolnem vedenju otrok naj bi Kinsey dobil od gospoda Greena, serijskega posiljevalca.
Na podlagi njegovih izkušenj so bili razviti tudi tipi spolnih orgazmov pri dojenčkih in majhnih dečkih.
Poleg tega naj bi bil Kinsey v rednem stiku z različnimi pedofilskimi organizacijami, pa tudi z
učitelji, ki so zlorabljali otroke, ter pedofilskimi očeti in materami znotraj in zunaj ZDA.
Ali imate o tem kakšne podrobnejše informacije?
O ja.
Dokazano je, da je Kinsey med letoma 1936 in 1956 redno dopisoval s Friedrichom von Baluseckom, pedofilskim učiteljem
verouka v Evangeličanski cerkvi v Brandenburgu v Nemčiji.
Leta 1957 je bil v Berlinu sojen zaradi več primerov spolnega zlorabljanja otrok.
Med njimi je bila celo njegova enajstletna hči, prav tako pa je bil osumljen umora desetletne deklice.
FBI je vključil Interpol, ko je ugotovil, da je Baluseck več kot 20 let pošiljal Kinseyju podrobne podatke o svojih
spolnih zlorabah deklic in dečkov, starih med 9 in 14 let.
Vendar pa se je Kinsey odklonil izdati spolni dnevnik pod pretvezo, da ne želi
škodovati dobremu ugledu tega pedofilskega zločinca.
Ko je vrhovni sodnik med sojenjem izrekel obtožbo, da je von Baluseck zlorabljal otroke, da bi naredil vtis na
Kinseya, je ta odgovoril: »Kinsey me je sam prosil za to.«
Časopis »Berliner Morgenpost« z dne 16. maja 1957 je na strani 3 v zvezi s tem zapisal, da bi Kinsey moral Balusecka prijaviti.
Skoraj vsi današnji programi spolnega izobraževanja se neposredno ali posredno sklicujejo na Kinseya. Čas je, da se naša družba
končno poslovita od Kinseya in njegovih kriminalnih temeljnih raziskav ter se namesto na storilce, ki jih
vodijo spolni nagoni, osredotoči na zlorabljene žrtve.
Mučenje otrok kot svetovna raziskovalna podlaga za spolno vzgojo.
Tisto, kar je Alfred C. Kinsey imenoval »normalni seks z otroki«, ni bilo nič drugega kot spolno mučenje otrok.
Kinsey je gojil strastno in perverzno zanimanje za sposobnost doživljanja orgazma, predvsem pri
mladoletnikih, tj. pri predpubertetnih dečkih, brez ejakulacije.
Na podlagi raziskav Judith Reismann je nastal pretresljiv dokumentarni film *The Children of Table 34*,
poimenovan po znameniti tabeli 34, ki je zaradi zaščite otroških žrtev razkrila najbolj grozljive podrobnosti.
V tesnem sodelovanju z gospodom Greenom, ki ga je ekipa BBC-ja razkrila kot Rexa Kinga, serijskega
posiljevalca, ki je spolno zlorabil več kot 800 fantov in deklet, so sestavili to hudiško tabelo 34.
V njej je Kinsey navedel podatke o zmožnosti doživljanja orgazma pri kar 317 moških dojenčkih in otrocih.
Spremembe časa. Kristus ali Kinsey?
Po Kinseyjevih podatkih naj bi 32 % otrok v starosti od 2 do 12 mesecev, torej najmanj približno
270 do 300 zlorabljenih dojenčkov, doseglo orgazem.
In potem še nekaj, kar je še bolj neverjetno.
Kinsey je v istem dihu izrazil zaskrbljenost, da obstaja precej predpubertetnih otrok, ki niso dosegli orgazma niti
ob dolgotrajni, raznoliki in ponavljajoči se stimulaciji.
Spremembe časa. Kristus ali Kinsey?
Takšni rezultati so bili mogoči izključno zaradi najhujših kršitev človekovih pravic v
obliki brezobzirnega spolnega prisiljevanja.
A to je bil šele začetek.
Kinsey in njegovi opazovalci – s tem mislim pedofile – so bili predvsem zainteresirani za večkratne orgazme.
Na seznamu so tako navedeni otroci v starosti od 5 mesecev do 14 let.
Ki so bili tako imenovano opazovani več kot 24 ur.
Na ta način so pri 11-mesečnih dojenčkih v 38 minutah povzročili kar 14 orgazmov, pri
dveletnih malčkih pa 7 orgazmov v 9 minutah.
Glede na te perverzne mučenja otrok, ki se poleg vsega drugega izvajajo še v imenu temeljnega raziskovanja,
nam ne preostane drugega, kot da si zakrijemo oči in ušesa ter vsaj zdaj vključimo pravosodje.
Zakaj ti storilci še zdavnaj niso bili obsojeni zaradi najhujših oblik pedofilije?
To so dejanja in sadovi očetov vseh tistih spolnih vzgojiteljev, ki prav v tem času želijo vsiliti
svetovno zgodnjo spolno zrelost naših otrok in mladostnikov.
S tem stopajo po stopinjah pedofilskih prevarantov najhujšega kalibra.
Vsako drevo zraste v skladu s svojim semenom.
Zato se bo zgodnja seksualizacija po vsem svetu širila na popolnoma enak način, če je
ne bomo odločno zaustavili in preprečili.
Če nam ne bo uspelo vsakega poskusa zgodnje seksualizacije ali prisile k spolnemu izobraževanju
zadušiti že v kali, bo zadnji verjetno še hujši od prvega.
Kdor pa misli, da je ta mračna napoved vendarle nekoliko pretiravana, mora upoštevati, da Kinsey in njegovi somišljeniki
še zdaleč niso bili zadovoljni z vsemi doseženimi rezultati.
Zato so trdili: gotovo bi lahko še večji delež fantov doživel večkratne orgazme, če bi to dopuščale razmere.
Potem ko so pri 4-letnem in 13-letnem dečku v 24 urah povzročili 26 orgazmov, Kinseyjevo poročilo nezadovoljno
ugotavlja, da so tudi najmlajši dojenčki, stari pet mesecev, sposobni takšnih ponavljajočih se reakcij.
V isti časovni enoti bi bilo sicer mogoče doseči še več.
Spremembe časa. Kristus ali Kinsey?
Nepristranska znanstvena študija je že davno dokazala, da pretirana spolnost prej ali slej vodi
do nevarnih poškodb možganov in živčnih motenj.
Gospod dr. Hirsch, kaj se dogaja v nerazvitem telesu, kaj pa v duši otroka, ki je žrtev tako dramatičnega zlorabljanja?
Zlasti mi je znana novejša znanstvena objava prof. dr. Remschmidta iz Klinike za otroško in mladostniško
psihiatrijo na Univerzi Philips v Marburgu, ki je izšla v reviji »Deutsches Ärzteblatt« 29. aprila 2011.
Prof. Remschmidt tu opozarja, da že splošno psihično in fizično zlorabljanje, še toliko bolj pa spolna
zloraba v otroštvu, vedno pusti sled v otrokovih možganih.
To kažejo ne le raziskave o ustreznih spominskih vsebinah pri osebah, ki so bile žrtve zlorab, temveč tudi
raziskave o strukturi in delovanju možganov žrtev zlorab.
Ljudje, ki so v otroštvu in mladosti doživeli fizično in spolno zlorabo, so tudi v poznejšem življenju
nadpovprečno pogosto prizadeti zaradi duševnih motenj.
Kar zadeva duševno in telesno obremenitev otroka, ki je bil izpostavljen zgodnji seksualizaciji, je izredno pomembno tisto,
kar so storilci spolnih zlorab otrok med temi poskusi zgodnje seksualizacije – da tega zaenkrat
ne bi imenovali posilstvo – sami dokumentirali.
To so med drugim zabeležili tudi v seznamu šestih vrst orgazma, ki ga je sestavil Alfred C. Kinsey,
iz katerega bom tukaj navedel le nekaj odlomkov.
Izseki iz knjige »6 vrst orgazma«
Tip 3: pojavijo se izjemne napetosti z močnimi konvulzijami, tj. tresavimi krči, ki so pogosto povezani
z nenadnim dvigovanjem in padanjem celotnega telesa.
Noge so pogosto otrple, mišice pa so napete in trde.
Ramena in vrat so otrpli in pogosto nagnjeni naprej.
Dih se zadrži in je pogosto hropeč.
Oči so nepremične ali trdno zaprte.
Tip 4: stisnjene roke, izkrivljena usta, pri čemer včasih štrli jezik.
Celotno telo ali njegovi deli se začnejo krčiti v spastičnih, torej krčevitih trzanjih,
včasih sinhrono z utripanjem v močnih sunkih.
Pojavijo se še hujši krči, tj. tresenje celotnega telesa, pa tudi težko dihanje, vzdihovanje, jok, glasno kričanje,
včasih skupaj z izbruhom solz, zlasti pri manjših otrocih.
Tip 5: vse to se konča z izjemnim tresenjem, kolapsom in podobnim, včasih pa tudi z omedlevico.
Tip 6: ob približevanju orgazmu se pojavijo bolečine ali strah.
Nekateri udeleženci trpijo zaradi izjemnih bolečin in se lahko začnejo kričati, če se
gibanje nadaljuje ali če se spolovila le dotaknejo.
Če pa kdo od teh malih, ki verujejo vame, zapelje v greh, bi bilo zanj bolje, da bi mu obesili
mlinski kamen okoli vratu in ga potopili v globine morja.
Vse navedeno je bilo čista mučenje otrok.
In prav do tega bo prišlo po vsem svetu, če se bo dopustila zgodnja seksualizacija.
Kakšna je bila vaša prva reakcija, ko ste izvedeli za Kinseyjevo raziskavo, zlasti pa za njegovo teorijo o šestih vrstah orgazma?
Torej, pedofilija je še vedno kaznivo dejanje.
In tako mora tudi ostati.
Ta pravica se ne zastara in to se ne sme spremeniti.
In zdaj morajo v akcijo stopiti tožilci.
In res moramo vsi skupaj ukrepati proti temu, da se to zgodi, da se zagovorniki zgodnje
seksualizacije po vsem svetu ne bodo mogli uveljaviti.
Res grozno, da sploh obstaja kaj takega.
Ampak to so, ja, moram reči, svinje.
Mislim, da sem se narobe slišal.
Tam se spolne perverzije in osebni spolni nagoni zlorabljajo za raziskovalne namene.
To pa vendar ne more biti res.
Potrebni so novi zakoni, da se to preneha.
Te, ja, te izroditve.
Menim, da je to grozno. Sploh si ne morem predstavljati, da bi moja hči ali sin že kot
dojenček koga tako dotikal ali se ga tako dotikal.
To pa res ne gre.
To je zastrašujoče.
O moj Bog.
O moj bog. To je, to je res noro.
No, ja, sploh ne vem, kaj naj na to rečem.
Ja, ja, to pa res ni normalno.
Kinsey bi moral po svojih odkritjih z enako zagnanostjo delati na poostritvi zakonodaje.
Namesto tega pa je zlorabil raziskovalno nalogo.
O bog. Vse bi jih morali zapreti v zapor. Ne, ne, resno.
Res huda kazen ali kaj podobnega. Doživljenjska zaporna kazen.
Torej, da tega nikoli več ne bodo mogli storiti.
Ker če to naredijo enkrat, bodo to zagotovo ponovili še večkrat.
Zdaj je težko, a za to nimam razumevanja.
Te bi bilo treba za vedno zapreti.
Če ne želimo, da se takšna kazniva dejanja spolnega izkoriščanja otrok razvijejo v svetovno
epidemijo zlorab, lahko zdaj pomaga le še ena stvar.
Osveščevalni odpor.
Vendar ne z izobraževanjem otrok o pornografiji, temveč z njihovo radikalno državno zaščito
pred vsakršnim poskusom zgodnje seksualizacije.
Treba je upoštevati, da se vse te grozote že od leta 1938 sistematično vnašajo v
narode kot tako imenovana sodobna spolna vzgoja.
Seveda Kinsey svojih raziskovalnih ugotovitev nikoli ni predstavil kot perverzne poskuse samopriznanega pedofila.
Namesto tega jo je predstavil kot prvi znanstveni dokaz, da imajo otroci že od rojstva spolne potrebe.
In prav v teh naših dneh ta kazniva dejanja prinašajo svoje sadove.
V svetovni razglasitvi pravice otrok do spolnih izkušenj.
Z učnim načrtom 21 naj bi se spolna vzgoja uvedla v vseh švicarskih šolah.
Na mednarodni ravni se trenutno na različnih ravneh oblikujejo novi temelji in zakoni, ki vsakršno zavračanje obvezne in splošne
spolne vzgoje v šolah opredeljujejo kot pravo kaznivo dejanje.
Prisila, ki jo izvaja ta program spolnega izobraževanja, je že tako izrazita, da se niti sklicevanje na
versko svobodo ne sprejema kot razlog za izvzetje.
Noben argument nikogar ne šteje.
Niti etično-moralni ugovori staršev niti zavračanje nezainteresiranih otrok.
Kakšno vzdušje tam vlada?
In ti zakoni že zdaj veljajo.
Že leta 2010 so bili v Nemčiji očetje in matere zaprti za do 40 dni.
Ali pa so jim naložili globo v višini do 1.000 evrov, ker so se zavrnili, da bi svoje otroke poslali na pouk o spolnosti.
Le ljudstvo samo lahko reče »ne« takim avtoritarnim, izredno diktatorskim prisilam.
Rečemo »ne« prisilnemu spolnemu izobraževanju.
Rečemo »ne« obvezni spolni vzgoji.
In ne splošnemu spolnemu izobraževanju v šolah.
Nacionalni program za HIV in spolno prenosljive bolezni Zdravstvenega urada (BAG) si prizadeva za splošno spolno vzgojo.
Osnovni dokument BHZ in BAG predstavlja podlago za zakonsko obvezno spolno vzgojo za vse švicarske državljane.
Zvezni urad za zdravje (BAG) v imenu zaščite pred epidemijami poziva k splošnemu zgodnjemu spolnemu izobraževanju.
Baselski šolski zakon si prizadeva za zgodnjo ureditev spolne vzgoje kot prehodno rešitev do uvedbe učnega načrta 21.
V imenu zaščite otrok in svetovanja materam se prek informativnih brošur in podobnega spodbuja zgodnja seksualizacija.
Obvezno spolno vzgojo bodo kmalu uvedli z zakonom.
Niti z argumentom verske svobode se je ne sme zavrniti, zaobiti ali kritizirati.
Preden pa bodo ti zakoni dokončno sprejeti, je treba pojasniti vsaj 10 pomembnih vprašanj.
1. Zakaj mediji niso kritizirali Kinseyjevih nečloveških izjav v enako dosledni meri, kot to običajno počnejo ob vsakem,
še tako neškodljivem spolnem škandalu vplivnih politikov?
2. Kje so vsi strokovnjaki za sekte?
Ali je bil Kinsey morda premalo vpliven?
3. Zakaj mediji na takšen način, ki zadevo omalovažuje, podpirajo Kinseyjevo zlorabo otrok, da so po zakonu postali celo soodgovorni
za dolgoletno mučenje neštetih malčkov in mladoletnikov?
4. Zakaj tudi po tem, ko je dr. Judith Reismann razkrila dejstva, ni prišlo do javne razprave o Kinseyjevih podatkih?
5. Zakaj je tudi Zvezni center za zdravstveno osveščanje še naprej popolnoma nekritično objavljal
Kinseyjeve podatke v obliki reprezentativne brošure?
In to kljub temu, da so bili v celoti seznanjeni z Reismannovim razsvetljevalnim delom?
6. Zakaj je namesto tega leta 2005 v nemške kinematografe prišel večkrat nagrajeni hollywoodski film »Kinsey – resnica o seksu«?
Katera ustanova mu je podelila nagrado?
Za katero starostno kategorijo je primeren?
7. Zakaj ta film ni predstavil razkrite sedme resnice o Kinseyju, ampak je kljub boljšemu znanju posredoval sporočilo,
da je Kinsey Zahodu končno prinesel spolno osvoboditev?
8. Ali je res, kar se zdi skoraj neverjetno, da so tudi vodilni člani ministrstva za izobraževanje,
najvplivnejši politiki in večina medijev, začenši s Hollywoodom, v eni in isti zaroti s spolnimi prestopniki?
9. Ali lahko vse navedene skupine oseb prestanejo temeljito preiskavo zaradi suma pedofilskih dejanj?
10. Ali gre tukaj za zasebno organizirano infiltracijo naših ljudskih predstavnikov?
Namerno izogibanje demokratičnim ureditvam?
Ali gre tukaj za lažno državno oblast?
Te možnosti ni mogoče izključiti, saj se tudi v Ukrajini nenehno organizirajo seminarji in usposabljanja za
šolsko osebje, ki jih organizirajo zasebni donatorji – kdo točno so, predvsem iz Švedske.
To se ne odvija v javnosti ali na primer v šolah, temveč v najetih prostorih in hotelih, in sicer – kar
je značilno – pod vodstvom zunanjih strokovnjakov.
Nato se te študije sistematično uporabljajo za dokazovanje, kako pomembno in nujno je za
otroke, da čim prej pridobijo spolne izkušnje.
Tiskovni predstavnik pravoslavne cerkve je v zvezi s tem dejal: »Gre za sistematično delovanje,
katerega cilj je infiltrirati in uničiti narod.«
Če se temu malo podrobneje posvetimo, vidimo, da so povsod v ozadju kot gonilna sila
organizacije gejev in lezbijk ter podobne skupine.
V Švici so to, poleg mnogih drugih, na primer organizacija Pink Cross, pedofilom
naklonjena Juso in organizacija Gaynossinnen v Švici.
Poleg tega še Švicarska organizacija lezbijk, Združenje prijateljev gejev ter različni
pedofili, ki delujejo neopaženo v podzemlju.
V svojih programskih dokumentih radikalno pozivajo k nadaljevanju tako imenovane družbene osvoboditve, kot so na primer:
Pojma »moški« in »ženski« v družbenem smislu je treba odpraviti.
Spolna usmerjenost in pojmi, povezani z partnerskimi odnosi, naj bi bili osvobojeni vseh
norm, npr. odnosi z več kot dvema udeležencema.
Družina naj ne bi več temeljila na biološki sorodnosti, temveč na socialni mreži brez trdno določenih norm.
Na primer, otrok naj bi imel pravico imeti tudi štiri starše.
Kdor se bo še nekoliko podrobneje poglobil v Kinseya in njegove somišljenike, bo ugotovil, da so njihovi cilji oživitev in
vrnitev k poganskim obredom, v heteroseksualni in homoseksualni prostituciji, v pornografiji med
odraslimi, med otroki ter med njimi in še v marsičem drugem.
Zgodnja seksualizacija – Vse to ste že slišali – Kakšen je končni zaključek? – Kakšen nasvet?
Kaj lahko storimo, če te ljudi resnično odstranimo iz prometa?
Danes je z internetom res zelo enostavno, da se tu uveljaviš.
In kar se tam vse dogaja – menim, da je pravzaprav popolna nesramnost, da se proti temu ne ukrepa strogo.
Saj je preprosto tudi te spletne strani zapreti ali prihraniti.
V tem primeru bi se jim pridružil na ulicah, zbiral podpise, organiziral intervjuje in se preprosto boril proti temu.
Tega ne bi želel za svojega otroka.
Mislim, da bi bilo treba to temo obravnavati že prej.
In ne šele takrat, ko bo že prepozno.
Vso oglaševanje s seksualno vsebino bi bilo treba preprosto prepovedati, prav tako kot je prepovedano kajenje.
Zagotovo bi se potrudil, da bi se to preprosto razširilo.
Uporabi malo več razuma.
No, torej ne ravno tako, da je vse to samo neumnost.
Če prihajaš iz ZDA, ni vedno vse v redu.
Saj vidiš, kaj iz tega izide.
Zdrava pamet. Starši morajo pri tem paziti na svoje otroke.
Za to mi ni potrebna nobena študija, sploh mi ni potrebno nič.
Torej bi bilo treba najprej o tem obvestiti ljudi. Mislim, da o tem nihče ne ve.
Na primer, to prikazati v novicah ali posneti dokumentarni film o tem.
Kdaj se bo človeška družba končno poslovila od Kinseyjevih raziskav, ki zaničujejo človeštvo, in se posvetila žrtvam?
To je bilo nekaj kratkih vpogledov v življenje glavnih pobudnikov obvezne spolne vzgoje, ki se hitro približuje.
Zahvaljujem se našim gostom v studiu za njihovo sodelovanje ter vam, dragi gledalci, za vašo
današnjo prisotnost in prihodnje sodelovanje.
Kdor namreč ljubi ljudi in otroke, za tega je upor dolžnost.