Välkomna, kära tittare, till Panorama-filmstudion. Idag står tidig sexualisering på dagordningen.
Vem vill ha dem?
Vad ska den vara bra för?
Och framför allt: varifrån kommer den egentligen? I studion har jag idag besök av
historieprofessorn Michael Vogt och dr Claudia Haunitz.
Panorama-Film står för filmer av hög etisk och moralisk kvalitet.
Det är därför ingen lätt uppgift att redogöra för alla fakta, händelseförlopp och oacceptabla metoder kring detta ämne
på ett så öppet sätt som man har gjort i denna dokumentär.
Enligt Ivo Sasek, manusförfattare och producent till den här filmen, gränsar redan det faktum att man
ens nämner de mest skiftande händelserna till omoral.
Eftersom det dock rådde en övervägande uppfattning att alla dessa saker kommer att få globalt genomslag om de inte
avslöjas skoningslöst och i ett tidigt skede, har Panorama-Film ändå beslutat sig för denna ocensurerade publicering.
Vi önskar er alltså inte att ni ska ha trevligt när ni ser den här filmen.
Så spänn fast säkerhetsbältet och bilda er en egen uppfattning.
Till att börja med en jämförelse mellan olika tidsperioder.
Jämförelse av tider för förförelse av barn
Men om någon förleder ett av dessa små som tror på mig till synd, vore det bättre för honom att en kvarnsten
hängdes om hans hals och han sänktes ner i havets djup.
Se till att ni inte föraktar någon av dessa små, ty jag säger er att deras änglar i himlen
alltid ser min Faders ansikte, som är i himlen.
Ty sannerligen, jag säger er: Innan himlen och jorden förgås, skall inte ens en jota (bokstav) eller en
streck i lagen förgås, förrän allt har fullbordats.
Den som undervisar mänskligheten utövar makt över den.
Våra barn utsätts för ett allt större inflytande från utbildningsmyndigheter, lärarkåren och på
senare tid även så kallade sexualpedagoger utifrån.
Från vilka källor har de egentligen sitt ursprung?
Den som söker där kommer att finna.
Tack vare Jesu övertygande ord och gärningar inleddes en ny tideräkning.
Vet dagens lärare fortfarande vad de gör när de, trots hans kraftfulla varningar, nu vill ge alla barn sexualundervisning
och sexuellt stimulera dem redan i mycket tidig ålder – kort sagt, utsätta dem för tidig sexualisering?
Är de nya sexualupplysarna mer kompetenta än Jesus från Nasaret?
Löper vi verkligen ingen risk under hennes ledning?
Har ni, kära tittare, överhuvudtaget informerats om de globala strävandena att
sexualisera barn redan från allra tidigaste ålder?
Förändrade tider
Än en gång ska nämligen ett sista tabu brytas.
Sexuella kontakter med barn, det vill säga med minderåriga, ska legaliseras och främjas genom lagstiftning.
Det stannar nästan i halsen när vi hör de senaste riktlinjerna från högt ansedda sexualpedagoger.
Ledande pedagoger som Helmut Kentler hävdar att det så kallade barnskyddet i själva verket är barnfientligt.
Han framför den otroliga påståendet att sex med barn inte är övergrepp, utan en barns rättighet.
Barnets rätt till tillfredsställelse av sina sexuella behov.
Verkligt barnskydd innebär därför att skydda barnens sexuella självbestämmande.
Här förkläds barnmisshandel utan tvekan som uppfostran.
Förändrade tider
Jämförelse av tidsramar för barnskydd
Barn behöver ”pornokompetens”!
Vuxna bör prata med barn om porr, anser den tyska pedagogforskaren Carla Etchenberg.
Precis som de schweiziska ungsocialisterna kräver hon till och med att porr ska ingå i barnens undervisning.
Antigenocidrörelsen anser att man måste möta sådana krav med stränghet och kompromisslöshet, med
hänvisning till den lagstiftning som gäller även i dag.
Pornografi – Strafflagen, artikel 197
1. Den som erbjuder, visar, överlämnar, gör tillgängligt eller via radio eller television sänder pornografiska skrifter, ljud-
eller bildinspelningar, illustrationer, andra föremål av detta slag eller pornografiska föreställningar som avbildar en
person under 16 år, ska straffas med fängelse eller böter.
2. Den som offentligt ställer ut eller visar föremål eller uppvisningar enligt punkt 1, eller på annat sätt erbjuder dem
till någon utan att ha blivit ombedd, ska dömas till böter.
Dessutom ska barn skyddas även mot andra pornografiska produkter, och alla ska skyddas mot att mot
sin vilja utsättas för bilder med sexuellt innehåll.
Se även artikel 358 och förordningen om teletjänster av den 25 mars 1992, artikel 18a, punkt 1.
Denna princip måste, vilket även barnrättsorganisationen AGB kräver, framför allt tillämpas konsekvent på
mobiloperatörerna, eftersom bokstavligen varje barn idag har en mobiltelefon i fickan.
Av grunddokumentet ”Sexualundervisning och skola” från kompetenscentret för sexualundervisning och
skola vid Pedagogiska högskolan i Centralschweiz framgår tydligt vilka mål man har för våra barn.
Barnet är en sexuell varelse.
Grunden för sexualundervisningen är definitionen av människan som ett sexuellt väsen som är beroende av uppfostran, eller med andra
ord erkännandet av att barn och ungdomar är sexuella varelser.
Redan denna första, i grunden felaktiga slutsats öppnar ju dörren på vid gavel för pedofili.
För med andra ord betyder det att så länge barnet tycker om det är allt tillåtet.
Här följer ett exempel från grunddokumentet och kompetenscentrets webbplats.
Ålder 4–5 år Förskoleklassen beskrivs enligt följande.
För närvarande handlar det om läkarlekar, lustfylld självupptäckt, självstimulering – det vill säga orgasmlika
reaktioner –, rollspel, alltså familjer med två pappor eller två mammor, samt kyssar, samlag, erotiskt intresse för föräldrarna,
lust att visa upp sig och genitala lekar, upplevelsen av de första djupaste vänskaps- och kärleksrelationerna.
Detta leder till följande fokusområden i undervisningen. a) Att benämna kroppsdelar, inklusive könsorgan, b) att uppleva kroppen
på ett lekfullt sätt, alltså inklusive sexuell upphetsning, c) vänskapsrelationer, att sätta gränser, att respektera
sin egen och andras integritet, d) befruktning, hur samlag sker och att det leder till att ett barn blir till.
Och det med barn i åldern fyra till fem år.
Åldern sex till tolv år. Aktiviteter med jämnåriga.
Nedvärdering eller avvisande av det motsatta könet.
Beteenden som är typiska för könsrollerna, i vissa fall kraftigt överdrivna.
Provocerande eller aggressivt beteende gentemot det motsatta könet.
Överträdelser av tabun.
I förekommande fall intresse och erotisk attraktion till personer av samma kön.
När är man redo att knulla?
Detta leder till följande undervisningsinnehåll: Sexualitet och språk. Svordomar.
En intervju med externa sexualpedagoger som är verksamma i skolor visade att man ger varje barn, oavsett ålder, utförlig
information om vad till exempel analsex, utlösning och ännu värre saker innebär, om barnet bara
har hört sådana uttryck utan att ha förstått dem.
Befruktning, graviditet, förlossning.
Olika former av vänskap, relationer och livsformer.
Här inpräntas alltså alla dessa nedefinierade avvikelser i barnen som om de vore normala.
Och vad som har ännu större konsekvenser är att allt som hittills varit normalt nu förklaras som onormalt och olagligt.
Könsroller, rollbilder – till exempel den yrkesarbetande mamman, pappan vid spisen – samt sexuell läggning.
Här ska i slutändan allt vara tillåtet, så länge det är roligt.
Den första menstruationen, den första utlösningen, HIV, AIDS, sexuellt överförbara infektioner, sexuella trakasserier,
våld, onani, särskilt hos pojkar, men även hos flickor.
Och det anses vara helt normalt och till och med viktigt.
Ålder: 12–16 år.
Social förändring, här avses utvecklingen av självständighet och frigörelsen från föräldrahemmet.
Ett växande intresse för detaljerad kunskap om sexuella praktiker.
I förekommande fall medvetna kontakter med pornografi.
Hur många ställningar finns det vid sex, och vilken är den bästa?
Blir man tjock av att svälja sperma?
Av moraliska skäl avslutar vi uppräkningen här.
Undervisningsinnehållet är i alla fall så noggrant anpassat till allt det meningslösa pratet bland barn och
ungdomar att det till slut verkligen finns alla möjliga slags smutsigheter i allas huvuden.
Här följer ett exempel från grunddokumentet och kompetenscentrets webbplats.
Utvecklingssteg, självstimulering.
Det innebär att framkalla reaktioner som liknar en orgasm.
Beteende?
Att upptäcka olika kroppsdelar som källa till nya lustupplevelser.
Medveten, upprepad manipulation av kroppsdelar. Även könsorganen.
Lekfull utforskning av könsroller genom rollspel, till exempel pappa-mamma-lekar.
Familj med två mammor, två pappor och en förälder.
Att vara förälskad, samlag.
Eller genom att leka läkare.
Även utforskandet av den andres kropp.
Att tillfredsställa den naturliga nyfikenheten.
Förändrade tider
Samtidigt arbetar de pedofilvänliga Ungsocialisterna med ett ställningstagande där de, enligt Tanja
Walissa, kräver en ny inställning till frågan om pornografi.
Detta innebär även att redan tio- till tolvåringar ska titta på porr i sexualundervisningen.
Även om detta krav inledningsvis väckte upprördhet hos skolmyndigheterna återstår det att se hur länge denna
upprördhet kan stå emot det ihållande trycket från Juso.
Även i syfte att informera om aids, barns rättigheter eller sexuell läggning i skolorna utarbetas för närvarande nya
läromedel över hela Europa, som gör tidig upplysning och tidig sexualisering av barnen
till obligatoriska inslag i undervisningen.
Herr professor Vogt, hur kommer det sig att denna ideologi om sexualundervisning plötsligt har spridit sig internationellt?
Uppstod den från en dag till en annan?
Nej, absolut inte.
Den infördes redan 1939 i USA – var annars? – genom sexforskaren Alfred C. Kinseys outtröttliga och noggranna arbete.
Alfred Kinsey har, om jag minns rätt, gång på gång betecknats som 1900-talets främsta sexforskare.
Tycker ni också så?
Som den främsta sexforskaren skulle jag, av skäl som vi ännu inte har diskuterat, faktiskt inte betrakta honom som sådan, men
däremot som den mest inflytelserika faktorn när det gäller den så kallade samhälleliga och sexuella opinionsbildningen.
När allt kommer omkring bygger ju nästan alla nyare program för sexualundervisning på Kinseys verk.
Dr Haunit, ni är praktiserande läkare.
Vilka av Kinseys många teorier skulle ni, utifrån er egen synvinkel, helst vilja fördjupa er i lite närmare?
Dr. med. Haunit menar att allt är möjligt.
Detta så kallade moderna tänkande har präglat Kinseys syn på sex och sexualitet.
I praktiken har det dock visat sig att detta är ett ytterst farligt tankesätt, eftersom det har lett och
fortfarande leder till otaliga brottsliga handlingar.
Kinsleys huvudverk visar detta svart på vitt.
Det handlar om Kinsey-rapporten, som består av två böcker, nämligen ”Sexual Behaviour of the Male”.
Männens sexuella beteende och, för det andra, kvinnornas sexuella beteende.
Med dessa verk kom Dr. Sex, som han också kallades, faktiskt att prägla den sexuella tanken i nästan hela världen.
En man alltså vars ord utövade makt över många nationer.
En man vars läror först nu börjar bära frukt på allvar.
Kinsey var den fria sexuella tankens fader.
Men vem var egentligen Kinsey?
Ingen fråga kan för närvarande vara viktigare än denna, eftersom Kinseys ord och läror har lika stor global
inverkan som Jesus Kristus’, med den skillnaden att de står i diametral motsats till den sistnämndes.
Vem av de två är egentligen den mest pålitliga?
Vi känner till Jesus Kristus ord och gärningar, som har lett till en ny tideräkning.
Men vad är egentligen Kinseys ord och verk?
Våra studiogäster och några korta återuppspelningar hjälper oss i sökandet.
Under sitt liv granskade Kinsey över 18 500 fall av sexuella övergrepp, särskilt mot minderåriga,
i syfte att sprida kunskapen bland allmänheten.
Kinsleys främsta mål var sexuell mångfald.
Han kallade sig dock själv för en konservativ forskare.
Men 1997 avslöjade tidningen *Der Spiegel* ett otroligt dubbelliv som Kinsey förde.
Historikern James Jones biografi om Kinsey visar att sexforskaren Kinsey i hemlighet gav fritt utlopp för
sina homosexuella och sadomasochistiska aktiviteter.
Av denna Kinsey-rapport framgår det att han som ung scoutledare utan hämningar gav utlopp för
sina voyeuristiska och exhibitionistiska böjelser.
Efter att Kinsey med djupt hat hade lämnat sitt kristna föräldrahem samlade han medarbetare omkring sig
för att vetenskapligt undersöka människors sexuella beteende, framför allt hos minderåriga barn.
Var och en av hans medarbetare var tvungen att redogöra fullständigt öppet för sitt sexliv och sitt beteende.
Och i ett hemligt rum i sitt hus anordnade Kinsey regelbundet gruppsexlekar med sina medarbetare och utvalda gäster.
Och han tvingade till och med sin egen fru att delta.
Kinsey lät ett professionellt kamerateam filma scener med homosexuella, heterosexuella och sadomasochistiska personer.
Trots den stress som ledde till ohälsa gick hans medarbetare med på det, eftersom de var
rädda för att det skulle påverka deras karriär.
Bland de anställda hos Kinsey fanns personer som till exempel Clyde Martin, som visserligen var
statistiker men inte hade någon som helst fackutbildning.
Trots detta var han ansvarig för den statistiska analysen av alla uppgifter.
Hela projektet finansierades dessutom av den judiska Rockefeller-stiftelsen.
De hävdade visserligen i efterhand upprepade gånger att de hade begärt en professionell statistiker.
Men Kinsey lät sig inte påverkas av något försök i den riktningen.
Kinsey själv led av extrem sadomasochism.
Han ska upprepade gånger ha utfört våldsamma och extremt smärtsamma ingrepp på sina egna könsorgan.
Förutom sina homosexuella relationer med kollegor som Pomeroy och Martin levde han ut fullt ut i Chicagos homosexuella miljö.
En propagandist som sprider avsky – en jämförelse mellan olika tidsperioder
Kinsey utarbetade omfattande frågeformulär för sina vetenskapliga undersökningar.
Av dessa framgår det att Kinsey var fast övertygad om att varje människa någon gång i livet hade ägnat sig åt
perversa praktiker, haft utomäktenskapliga förhållanden eller upplevt våldsamma sadistiska upplevelser.
På samma sätt har alla någon gång haft sexuella upplevelser med en person av samma kön, med djur och med barn.
Det fanns inget utrymme alls i hans frågeformulär där de tillfrågade kunde undvika att svara på sådana ohyggligheter.
Och när de väl hade erkänt det hade Kinsey dem slutligen i sitt grepp.
Även om Kinsey hävdade att han hade hämtat resultaten av sin sexualforskning från den breda allmänheten, begränsade han sig i
själva verket oftast till att intervjua prostituerade, homosexuella, fängelseinterner och
människor från den så kallade undervärlden.
Kinsey var därför bevisligen en statistisk bedragare.
Även om Kinseys sexualforskning var avsedd för äktenskapsförberedelsekurser, behandlades ämnen som
graviditet, förlossning och amning av barn – det vill säga sådant som egentligen borde ha ingått – inte alls.
Kinsey var helt enkelt sexuellt sjuk.
En man som på ett manipulativt och aggressivt sätt missbrukade sin yrkesmässiga auktoritet som lärare.
När Kinsey på 40-talet försökte offentliggöra sina över 350 frågor om sexuellt beteende var det mycket
svårt för honom att få kontakt med vanliga människor.
Det var betydligt lättare för honom att få tag på uppgifter om människor som levde på ett okonventionellt sätt.
Och så uppstod den vilseledande och missvisande bilden att 95 % av alla amerikanska män skulle vara sexualbrottslingar.
69 % av prostituerades stamkunder.
37 % redan skulle ha haft homosexuella erfarenheter.
Och 17 % av alla amerikanska jordbrukare ska enligt uppgift ha haft sex med djur.
Det var först 1981 som medieexperten dr Judith Reismann lyckades avslöja dessa allvarliga
metodologiska oegentligheter i Kinseys forskning.
Det som särskilt väckte uppmärksamhet var det faktum att en stor del av Kinseys data härrörde från
pedokriminella, det vill säga från brottsliga barnmisshandlare.
Det var alltså inte befolkningen som tillfrågades, utan pedofiler.
Trots detta utgör Kinseys verk än i dag den viktigaste, så kallade vetenskapliga grunden för sexualforskningen världen över.
Till och med grunddokumentet ”Sexualpedagogik och skola”, som nu ligger till grund för den schweiziska läroplanen 21, fastslår
under rubriken ”Grundskola” att påståendet om en barndomsfas där sexualiteten ligger i dvala har motbevisats empiriskt.
Empiriskt betyder ”enligt experiment”.
Men det är just på Kinseys samling av experiment som läroplanen 21 och nästan alla
sexualundervisningsprogram världen över i slutändan bygger.
De flesta rektorer har dock ingen aning om vad de grundar sig på.
Vad tycker ni om obligatorisk sexualundervisning från fyra års ålder?
Man är ju ung då, och det är helt enkelt för tidigt, tror jag.
För mig är det rent ut sagt struntprat.
Vi har själva två barn.
Den lille är tre år, den store är inte ens fem.
Och jag skulle verkligen inte veta vad han ska göra med det.
Vi tycker alltså absolut inte att det är rätt.
Jag är inte för det.
Det är i alla fall… det är egentligen ett skämt.
Jag tycker inte att det är någon bra idé, för jag menar, de är ju bara fyra år gamla – vad ska de göra med det och sånt.
Jag menar, det ger ju dem ingenting alls.
Och åldern är ju egentligen inget problem alls, eller hur?
För fyra- och sexåringar samt förskolebarn.
Det vore nog lite för tidigt, skulle jag säga. Vid fyra års ålder säger de: ”Nej, det tycker jag inte är bra.”
Nej, det tycker jag inte är bra, det tycker jag inte är bra. Hos oss i alla fall inte. Hos oss är det helt uteslutet.
Jag tycker inte heller att det är bra att barn i tidig ålder utsätts för sexuella påverkan. Det tycker jag inte är okej.
Fyra år? De vill ju fortfarande lära sig saker, leka och vara barn.
De har ju helt andra saker i tankarna.
Jag menar, det är ju redan inställningen till det hela. Men det går ju inte alls.
Det vill jag inte alls, att de ska få veta det så tidigt. Det vill jag absolut inte. Jag är helt emot det.
Redan på förskolan – jag tycker att det är jättetråkigt.
Jag tycker att det är dumt. Ärligt talat.
Det är helt enkelt för tidigt, det passar sig inte för ett barn. Ett barn ska leka.
Barn ska leka på gatan och inte fundera på sådana saker.
Vad anser ni om att barnen, på grund av den tidiga sexualiseringen, förväntas ha sexuella kontakter?
Jag kan faktiskt inte föreställa mig det, för det är ju helt onormalt, ja, omänskligt.
Omöjligt.
Just det, det är verkligen hemskt att det kanske finns folk som till och med tänder på det här.
Det hade jag inte alls tänkt på.
Men det är ju det värsta jag kan tänka mig.
Det är verkligen skrämmande att höra det.
Det är på något sätt ganska konstigt.
Det är i alla fall inte bra.
Men om jag nu skulle skicka mitt barn till förskolan och visste det, skulle jag helt enkelt bli rasande.
Men jag vet faktiskt inte vad jag skulle göra i så fall.
Dåligt, inte bra. Ursäkta? Det tycker jag är ganska extremt. Det var inte min grej, nej. Då gillar jag det ännu mindre.
Om man utnyttjar ett barn som kanske inte ens kan gå själv, då går det inte att acceptera för mig.
Ja, det är alltså… det får håret att resa sig på mig.
Nej, det tycker jag inte är bra. Det är ju, alltså nej, där är jag helt emot det.
En sådan studie är rena nonsens.
Om jag betraktar hela frågan med sunt förnuft, så inser jag att allt detta är rent nonsens.
Ja, fråga vanliga föräldrar som har barn – de vet hur barn utvecklas. Jag behöver inte uppmuntra ett barn till sexualitet.
I *Sexual Behaviour of the Human Male* förklarar Kinsey att hans bok endast innehåller uppgifter om 5 300 vita män och ungdomar,
trots att han själv förfogar över uppgifter om 6 300 män.
Alan Welles, en av USA:s mest ansedda statistiker, analyserade detta påstående och kom fram
till att boken endast omfattade 4 120 personer.
I dessa studier saknades dock genomgående uppgifter om exempelvis deltagarnas exakta åldersfördelning och sexuella läggning.
Kinsey hävdade visserligen gång på gång envist att hans data var representativa för den amerikanska befolkningen på 40-talet, men
en noggrann undersökning visade att boken *Sexual Behaviour of the Human Male* enbart bygger på data från
icke-representativa, ibland mycket tvivelaktiga marginalgrupper.
Cirka 1 400 brottslingar från fängelser i olika delstater i USA.
Många av dem satt i fängelse för sexuella övergrepp mot barn.
Därefter uppskattade dr Judith Reisman andelen till cirka 630 homosexuella män.
Dessutom kunde man spåra upp 200 så kallade sexuella psykopater.
Dessutom 329 brottslingar som dömts för övriga brott.
Men också, åtminstone, 317 pojkar i åldrarna 2 månader till 15 år som utsatts för sexuella övergrepp.
Men man misstänkte att det var mer än så.
Sedan återigen 350 elever med avvikande beteende.
Slutligen fanns det också en grupp brottslingar som Kinsey helt enkelt betecknade som den undre världen.
Ett tydligt fall av lögnaktig propaganda genom statistisk manipulation.
När Kinsey upprepade gånger kritiserades för detta menade han att denna uppfattning bygger på den gamla felaktiga slutsatsen
att brottslingar skiljer sig från resten av befolkningen.
Statistiska undersökningar inom sexualforskningen har till stor del besvarats av pedokriminella.
Deras svar likställdes sedan med vanliga medborgares. Vad tycker ni om det?
Det tycker jag verkligen inte är bra.
Att man alltså utifrån sådana extrema fall drar en allmän slutsats – det håller jag inte med om. Verkligen inte.
Ja, det är ju helt galet. Men varför frågar man just sådana grupper? Det är ju inte alls representativt.
Det där är ju konstigt. Helt omöjligt. Ja, det tycker jag också.
Hon tror att många skulle bli förskräckta om de fick veta något sådant.
Då skulle de svara helt annorlunda om de visste att han egentligen har en så dålig
bakgrund eller har levt ett sådant liv tidigare.
Det är ju en mardröm.
Men att man nu begränsar dessa undersökningar till just denna specifika persongrupp – det är förstås
så att det inte alls återspeglar majoritetens åsikt.
Ja, jag kan inte sätta mig i en pedofils situation.
Den här statistiken, som visar att det inte finns några skillnader, överraskar mig faktiskt lite.
Och det väcker naturligtvis frågan om detta förebyggande koncept verkligen fungerar.
Nej, dem borde vi inte ställa några frågor alls.
Jag kan faktiskt inte föreställa mig det, för de här människorna är sjuka.
Och befolkningen i allmänhet är inte sjuk.
Ett problem med studierna. Kan man väl inte lägga ord i munnen på folk, eller hur?
Jag tycker inte särskilt mycket om det.
Jag tycker inte att det är okej att man tar hänsyn till deras åsikter.
Det är ju… det är ju inga kompetenta människor.
Just de som faktiskt har sårat andra barn eller andra människor i den här frågan – att man ställer frågor till just
dem – jag vet alltså inte om det skulle vara meningsfullt eller om det egentligen passar in i sammanhanget.
Jag menar, det är ju sjuka människor, men de hör inte hemma i det offentliga.
Ja, för med sjukdomen på månen, så är de ju ändå … .
Hur kan man, enligt hennes åsikt, motverka tidig sexualisering?
Jag skulle definitivt göra en stor affär av det, för det är något jag verkligen är bra på.
För det är inte bara mitt problem, det är vårt problem.
Det är våra barn, det kommer att bli nästa generation, det kommer att bli vår framtid.
I alla fall måste man göra något åt det.
Alltså, att sitta hemma, titta på tv och säga: ”Ja, det löser sig nog på något sätt.” Det kommer helt enkelt inte att lösa sig.
Man måste reagera tidigare och vidta åtgärder för att förhindra att något sådant inträffar – det är i alla fall min åsikt.
Avvisa enkelt.
Förbjuda, ja.
Den som begår övergrepp mot barn bör egentligen åtalas med största möjliga skyndsamhet och med mycket
stränga straff. Den personen bör ställas inför rätta.
Alltså, inte villkorlig dom eller liknande, utan de där ska helt enkelt omedelbart tas ur cirkulationen.
Jag tycker att föräldrarna måste hålla ihop och göra motstånd mot detta, för det är oacceptabelt. Det är verkligen hemskt.
Låt oss helt enkelt ta ut dem ur skolan under den här tiden.
Det är helt enkelt. Jag tänker i alla fall inte finna mig i det.
Och alltså än mindre på vad herrarna tycker.
Ja, jag skulle förbjuda mitt barn att göra det.
Man måste ta ställning mot sådant här.
Jag menar, då måste man verkligen samla folket och vidta åtgärder mot något sådant.
Just föräldrarna – särskilt om de har sina barn på sådana inrättningar – då måste jag säga att
jag förmodligen skulle ta ut mitt barn därifrån.
För det som de gör i hemlighet är, som man själv kan konstatera, skamligt. I boken *Sex Offenders*, som utkom 1965,
försvarar Kinsey sexuella övergrepp mot barn med följande ord:
Den avsky som vårt samhälle hyser mot vuxna som har sexuella kontakter med små barn börjar relativeras.
När vi studerar andra däggdjurs beteende ser vi att sexuella aktiviteter mellan vuxna och omogna djur är
vanliga och verkar vara normala ur biologisk synvinkel.
Har vi hört fel just nu?
Var människan i Kinseys ögon bara en annan sorts däggdjur?
Alfred C. Kinsey har därmed placerat oss alla på samma nivå som till exempel apor, kaniner, hundar och grisar.
Men på ett empiriskt-vetenskapligt sätt gick Kinsey-gruppen ännu ett steg längre och hävdade att all
sexuell våld är en del av det normala arvet hos däggdjur.
Den i sig helt logiska slutsatsen av detta, enligt Kinsey, är att om föräldrarna inte skulle ingripa, skulle våldtäkt
vara en trevlig upplevelse för unga flickor eller kvinnor.
En förändrad tid. Kristus eller Kinsey?
Dr Judith Reismann betonade i sina studier av Kinsey att hans extrema bagatellisering av sexuella övergrepp till och med
påverkade den amerikanska lagstiftningen och ledde till att exempelvis våldtäkt omdefinierades och straffnivån sänktes.
Kinsey drev till och med med FBI när myndigheten 1950 varnade för en ökning av antalet sexualbrott.
Han bagatelliserade de avskyvärda brotten mot barn och hävdade fräckt att den
väsentligt större skadan orsakades av vuxnas hysteri.
Det är svårt att förstå varför ett barn skulle bli upprört av att man rör vid dess könsorgan.
Och till och med att det skulle vara störande på grund av specifika sexuella handlingar.
Om det inte beror på kulturella faktorer.
Alfred C. Kinseys främst sexuella tilldragelse till barn framgick tydligt i de 1 888 sexuella fallbeskrivningarna
av pojkar i åldrarna 5 månader till efter puberteten samt av 147 flickor i åldrarna 2 till 15 år.
Testerna gick ut på att pojkar och flickor utsattes för sexuell stimulering eller stimulerade sig själva, medan pedofila
observatörer med ett stoppur mätte tiden fram till orgasm.
En förändrad tid. Kristus eller Kinsey?
Kinsey förnekade visserligen att han själv hade genomfört dessa tester.
Men detta påstående frikänner honom inte mer än det frikänner någon som visserligen inte själv begår
ett mord, men som låter en lejd mördare utföra det.
Även i en BBC-dokumentär från den 10 augusti 1998 granskades Kinsey-fallet.
Berättelsen från en äldre kvinna, som endast kallades Esther, verkade definitivt övertygande.
Jag var fortfarande en liten flicka.
Kinsey kom hem till mina föräldrar.
Jag utsattes för sexuella övergrepp av min far och min farfar.
Mitt sexuella beteende registrerades med ett stoppur och filmades.
Allt skickades till Kinsey.
Jag kom aldrig över det.
En av teammedlemmarna, Paul Gebhardt, medgav 1992 i en intervju att Kinsey-teamet rekryterade pedofiler för att
samla in vetenskapliga data om påstått normal sex med barn.
Han sa att vi hade bett er – och därmed menade han barnmisshandlarna – att göra iakttagelser, föra anteckningar
och, om möjligt, ta tid och sedan rapportera till oss.
En förändrad tid. Kristus eller Kinsey?
Enligt Judith Reismanns studier ska barn ha utsatts för övergrepp under månader och år, och deras förövares anteckningar
ska ha vidarebefordrats till Kinsey som vetenskapliga data.
Kinsey ska ha fått de flesta uppgifterna om barns sexuella beteende från Mr Green, en serievåldtäktsman.
Det var utifrån hans erfarenheter som man även kom fram till olika typer av sexuella orgasmer hos spädbarn och små pojkar.
Kinsey ska dessutom ha haft regelbunden kontakt med diverse organisationer som begår barnsexbrott, liksom
med lärare som begår övergrepp mot barn samt pedofila fäder och mödrar både inom och utanför USA.
Har ni mer information om detta?
Åh ja.
Mellan 1936 och 1956 hade Kinsey, enligt vad som framgår, regelbunden brevkontakt med Friedrich von
Baluseck, en pedofil religionslärare vid den evangeliska kyrkan i Brandenburg i Tyskland.
Han ställdes inför rätta i Berlin 1957 för flera fall av övergrepp mot barn.
Bland dem fanns till och med hans elvaåriga dotter samt misstankar om mord på en tioårig flicka.
FBI kontaktade Interpol när de upptäckte att von Baluseck under mer än 20 år hade lämnat detaljerade uppgifter till Kinsey om
sina sexuella övergrepp mot flickor och pojkar i åldern 9–14 år.
Men Kinsey vägrade att lämna ut sexdagboken med förevändningen att han inte ville skada den pedofile brottslingens goda rykte.
När ordföranden i rättegången framförde anklagelsen att von Baluseck skulle ha utnyttjat barn för att imponera på Kinsey,
svarade denne: Det var ju Kinsey själv som hade bett mig om det.
I Berliner Morgenpost den 16 maj 1957 stod det på sidan 3 att Kinsey borde ha anmält Baluseck.
Nästan alla dagens program för sexualundervisning hänvisar direkt eller indirekt till Kinsey. Det är dags att vårt samhälle
äntligen tar avstånd från Kinsey och hans brottsliga grundforskning och riktar uppmärksamheten mot de
utsatta offren istället för de drivkraftsstyrda förövarna.
Tortyr av barn som global forskningsgrund för sexualundervisningen.
Det som Alfred C. Kinsey kallade ”normal barnsex” var inget annat än sexuell tortyr av barn.
Kinsey hade ett passionerat och perverst intresse för förmågan att uppnå orgasm, framför allt hos minderåriga,
det vill säga hos pojkar före puberteten, utan utlösning.
Och på grundval av Judith Reismanns forskning skapades den gripande dokumentärfilmen *The Children of Table 34*,
den berömda tabell 34 som, för att skydda de barn som fallit offer, avslöjade de mest fasansfulla detaljerna.
I nära samarbete med Mr Green, som av BBC-teamet avslöjades som Rex King – en serievåldtäktsman som hade utsatt
mer än 800 pojkar och flickor för sexuella övergrepp – har de sammanställt denna fasansfulla tabell 34.
I den redovisade Kinsey uppgifter om orgasmförmågan hos inte mindre än 317 manliga spädbarn och barn.
En förändrad tid. Kristus eller Kinsey?
Enligt Kinsey ska 32 % av barnen i åldern 2–12 månader, det vill säga minst cirka 270 till 300
spädbarn som utsatts för övergrepp, ha nått klimax.
Och sedan det ännu mer ofattbara.
Kinsey beklagade i samma andetag att det finns ett stort antal barn i förpuberteten, det vill säga barn som ännu
inte nått puberteten, som inte nådde klimax ens vid ihållande, varierad och upprepad stimulering.
En förändrad tid. Kristus eller Kinsey?
Sådana resultat kunde endast uppnås genom de allra grovaste kränkningarna av de mänskliga
rättigheterna i form av hänsynslösa sexuella övergrepp.
Men detta var bara början.
Kinsey och hans observatörer – det vill säga barnmisshandlarna – var framför allt ute efter multipla orgasmer.
Här finns barn i åldrarna 5 månader till 14 år listade.
Som så kallat observerades under mer än 24 timmar.
På detta sätt framkallades inte mindre än 14 orgasmer på 38 minuter hos 11 månader gamla spädbarn
och 7 orgasmer på 9 minuter hos tvååriga småbarn.
Med tanke på dessa perversa tortyrhandlingar mot barn – och att allt detta dessutom sker i grundforskningens
namn – kan man bara täppa för ögonen och öronen och åtminstone nu vända sig till rättsväsendet.
Varför har dessa gärningsmän inte för länge sedan dömts för grov pedofili?
Detta är gärningarna och frukterna av de förfäder som alla dessa sexualpedagoger härstammar från, vilka just nu vill tvinga
fram en global tidig sexualisering av våra barn och ungdomar.
De följer därmed i fotspåren hos pedofila bedragare av allra allvarligaste slag.
Varje träd blir som sitt frö.
Och därför kommer den tidiga sexualiseringen att sprida sig på exakt samma sätt över hela världen om
den inte bromsas och förhindras med all beslutsamhet.
Om man inte lyckas kväva varje försök till tidig sexualisering eller tvång till sexualundervisning redan i sin linda,
kommer det sista förmodligen att bli ännu värre än det första.
Den som dock anser att denna dystra prognos är något överdriven måste ta hänsyn till att Kinsey och hans medbrottslingar
långt ifrån var nöjda med alla de resultat de uppnått.
Därför hävdade de att det är säkert att en ännu större andel av pojkarna skulle ha kunnat uppleva
multipla orgasmer om situationen hade tillåtit det.
Efter att 26 orgasmer på 24 timmar hade framkallats hos en 4-årig och en 13-årig pojke konstaterar Kinsey-rapporten med en
viss besvikelse att även de allra yngsta spädbarnen, fem månader gamla, är kapabla till sådana upprepade reaktioner.
Under samma tidsperiod skulle man dock ha kunnat åstadkomma ännu mer.
En förändrad tid. Kristus eller Kinsey?
En opartisk vetenskaplig studie visade redan för länge sedan att överdriven sexualitet förr eller
senare leder till farliga hjärnskador och nervsjukdomar.
Herr dr Hirsch, vad kan det vara som händer i en omogen kropp, vad kan det vara som pågår i själen hos
ett barn som utsätts för sådana dramatiska övergrepp?
Jag känner framför allt till en nyare vetenskaplig publikation av prof. dr Remschmidt vid kliniken för barn- och
ungdomspsykiatri vid Philipps-universitetet i Marburg, som publicerades i *Deutsches Ärzteblatt* den 29 april 2011.
Här påpekar professor Remschmidt att redan allmän psykisk och fysisk misshandel – och i ännu högre grad sexuella
övergrepp under barndomen – alltid lämnar spår i barnets hjärna.
Detta framgår inte bara av undersökningar av relevanta minnesinnehåll hos personer som utsatts för
övergrepp, utan även av undersökningar av hjärnans struktur och funktion hos offer för övergrepp.
Personer som utsätts för fysiskt och sexuellt våld under barndomen och ungdomstiden drabbas dessutom oftare
än genomsnittet av psykiska störningar senare i livet.
När det gäller den psykiska och fysiska påfrestningen för ett barn som utsätts för tidig sexualisering är det av största
betydelse vad barnförövarna själva har dokumenterat under dessa försök till tidig sexualisering – för
att för en gångs skull slippa kalla det våldtäkt.
De har bland annat dokumenterat detta i den lista över sex olika typer av orgasmer som Alfred C. Kinsey
sammanställt, och jag citerar här bara några utdrag ur den.
Utdrag ur de 6 orgasmtyperna
Typ 3: extrema spänningar uppstår tillsammans med kraftiga kramper, dvs. skakningar, ofta i kombination med
att hela kroppen plötsligt lyfts upp och slängs ner.
Benen blir ofta stela, och musklerna är sammandragna och hårda.
Axlarna och nacken blir stela och är ofta framåtböjda.
Andningen avbryts och är ofta flämtande.
Ögonen är stela eller helt slutna.
Typ 4: händerna kramar sig, munnen är förvriden och ibland sticker tungan ut.
Hela kroppen eller delar av den drabbas av spastiska, det vill säga krampaktiga ryckningar, ibland
synkroniserade med pulseringarna i kraftiga stötar.
Det uppstår ännu kraftigare kramper, dvs. skakningar i hela kroppen, samt tung andning, suckar, snyftningar, häftiga
skrik, ibland åtföljda av tårar, särskilt hos mindre barn.
Typ 5: Det hela kulminerar i extrem skakning, sammanbrott och liknande, och ibland i svimning.
Typ 6: Smärta eller rädsla uppstår när man närmar sig orgasmen.
Vissa försökspersoner lider av extrem smärta och kan komma att skrika om rörelsen
fortsätter eller om könsorganet så mycket som vidrörs.
Men om någon förleder ett av dessa små som tror på mig till synd, vore det bättre för honom att en kvarnsten
hängdes om hans hals och han sänktes ner i havets djup.
Allt detta var ren och skär tortyr för barnen.
Och det är just detta som kommer att hända över hela världen om man ger fri utlopp åt den tidiga sexualiseringen.
Vad var er första reaktion när ni fick höra talas om Kinseys forskning, och i synnerhet
hans teori om de sex olika typerna av orgasmer?
Pedofili är alltså fortfarande ett brott.
Och så måste det förbli.
Den preskriberas inte, och det får inte ändras.
Och nu måste åklagarna träda in.
Och vi måste verkligen alla ta ställning mot detta, så att de som förespråkar tidig
sexualisering inte får genomslag världen över.
Det är verkligen hemskt att något sådant överhuvudtaget finns.
Men de är verkligen, ja, jag måste säga, svin.
Jag tror att jag hörde fel.
Där utnyttjas sexuella avvikelser och personliga lustdrifter för forskningsändamål.
Det kan väl inte stämma.
Det krävs nya lagar för att få ett slut på detta.
Dessa, ja, just dessa avvikelser.
Jag tycker att det är hemskt. Jag kan faktiskt inte ens föreställa mig att min dotter eller min son skulle röra
vid eller ta på någon på det sättet redan som spädbarn.
Det där går helt enkelt inte.
Det är skrämmande.
Herregud.
Herregud. Det är, det är helt otroligt.
Ja, jag vet faktiskt inte vad jag ska säga om det.
Ja, ja, det där är helt enkelt inte normalt.
Efter sina upptäckter borde Kinsey ha arbetat med samma engagemang för att skärpa lagstiftningen.
I stället har han dock missbrukat forskningsuppdraget.
Herregud. De borde alla spärras in i fängelse. Nej, nej, på allvar.
Ett riktigt hårt straff, eller något sånt. Livstid.
Alltså, att de aldrig mer ska kunna göra det.
För om de gör det en gång, så kommer de säkert att göra det flera gånger till.
Det är tufft just nu, men jag har ingen förståelse för det.
De borde spärras in för alltid.
Om sådana brottsliga övergrepp mot barn inte ska utvecklas till en världsomspännande
övergreppsepidemi finns det bara en sak som kan hjälpa nu.
Upplysande motstånd.
Men inte genom att barnen ska ha kunskap om pornografi, utan genom att staten radikalt
skyddar dem mot alla försök till tidig sexualisering.
Man bör beakta att alla dessa avskyvärdheter redan sedan 1938 systematiskt har införlivats i
folken som så kallad modern sexualundervisning.
Det är visserligen sant att Kinsey aldrig framställde sina forskningsresultat som perversa
experiment utförda av en självbekänd barnmisshandlare.
I stället framställde han den som det första vetenskapliga beviset för att barn har sexuella behov redan från födseln.
Och just nu bär dessa brottsliga handlingar frukt.
I den globala kampanjen för barns rätt till sexuella erfarenheter.
Genom läroplanen 21 ska sexualundervisning införas i alla schweiziska skolor.
Internationellt håller man för närvarande på att på olika nivåer införa nya riktlinjer och lagar som gör varje
vägran att genomföra obligatorisk och omfattande sexualundervisning i skolan till ett regelrätt brott.
Tvånget i detta sexualundervisningsprogram är redan så omfattande att inte ens åberopandet av
religionsfrihet accepteras som skäl för undantag.
Inget argument från någon spelar någon roll.
Varken etiska och moraliska invändningar från föräldrarna eller motvilja från ointresserade barn.
Vilken anda råder där?
Och redan nu gäller dessa lagar.
Redan 2010 fängslades pappor och mammor i Tyskland i upp till 40 dagar.
Eller åläggas böter på upp till 1 000 euro för att de vägrade att skicka sina barn till sexualundervisningen.
Det är bara folket självt som kan säga nej till sådana påtvingade, ytterst diktatoriska tvångsåtgärder.
Vi säger nej till tvång i sexualundervisningen.
Vi säger nej till obligatorisk sexualundervisning.
Och nej till sexualundervisning i alla skolor.
BAG:s nationella program för hiv och sexuellt överförbara sjukdomar syftar till att
säkerställa en omfattande sexualundervisning.
Grunddokumentet från BHZ och BAG utgör grunden för en lagstadgad sexualundervisning för alla schweiziska medborgare.
Det federala hälsovårdsverket BAG efterlyser, i syfte att förebygga epidemier, en
omfattande sexualundervisning från tidig ålder.
Basels skollag strävar efter att säkerställa en tidig och välreglerad sexualundervisning som en
övergångslösning fram till införandet av läroplanen 21.
I barnskyddets och mödrarådgivningens namn strävar man efter tidig sexualisering genom informationsbroschyrer och liknande.
En obligatorisk sexualundervisning står inför att införas i lagstiftningen.
Den får inte ens avvisas, kringgås eller kritiseras med hänvisning till religionsfriheten.
Innan dessa lagar slutgiltigt antas måste dock minst 10 viktiga frågor klargöras.
1. Varför kritiserade inte medierna Kinseys människofientliga uttalanden i samma utsträckning som de brukar
göra när det gäller även de mest harmlösa sexskandalerna som rör inflytelserika politiker?
2. Var är alla sektexperter?
Var Kinsey kanske inte tillräckligt inflytelserik?
3. Varför stöder medierna Kinseys övergrepp mot barn på ett så bagatelliserande sätt att de enligt lagen till
och med gjorde sig medskyldiga till de åratal långa plågorna av otaliga småbarn och minderåriga?
4. Varför blev det ingen offentlig debatt om Kinseys data, inte ens efter att dr Judith Reismann hade offentliggjort fakta?
5. Varför fortsatte även den tyska myndigheten för hälso- och sjukvårdsinformation (Bundeszentrale für
gesundheitliche Aufklärung) att publicera Kinseys data helt okritiskt i en broschyr som framställdes som representativ?
Och detta trots att man var fullt medveten om Reismanns upplysningsarbete?
6. Varför var det istället den flerfaldigt prisbelönade Hollywoodfilmen ”Kinsey – sanningen om
sex” som 2005 visades på de tyska biograferna?
Vilken institution har belönat honom med ett pris?
Vilken åldersgräns gäller?
7. Varför förmedlade den här filmen inte den avslöjade sjunde sanningen om Kinsey, utan förmedlade – trots att man
borde ha vetat bättre – budskapet att Kinsey äntligen hade fört med sig den sexuella frigörelsen till västvärlden?
8. Är det verkligen sant – även om det verkar helt otroligt – att även ledande medlemmar i utbildningsnämnden, de mest
inflytelserika politikerna och en stor del av medierna, med Hollywood i spetsen, samarbetar med sexualbrottslingarna?
9. Kan alla de nämnda persongrupperna klara en grundlig utredning gällande misstankar om pedofilisk verksamhet?
10. Pågår det här en privat organiserad infiltration av våra folkvalda representanter?
Ett medvetet kringgående av demokratiska ordningar?
Är det en skenbar statlig makt som är i farten här?
Denna möjlighet kan inte uteslutas, eftersom det även i Ukraina ständigt anordnas seminarier och fortbildningar för
skolpersonal, vilka organiseras av privata finansiärer – vilka de nu än är – framför allt från Sverige.
Detta sker inte offentligt eller i skolor, utan i hyrda lokaler och på hotell, och
genomförs – vilket är talande – av externa experter.
Dessa studier används sedan systematiskt för att bevisa hur viktigt och nödvändigt det är för barnen
att få sexuella erfarenheter så tidigt som möjligt.
En talesperson för den ortodoxa kyrkan kommenterade detta med följande ord: ”Det pågår ett systematiskt
arbete för att infiltrera och förstöra en nation.”
Om man tittar lite närmare på saken ser man att det är organisationer för homosexuella och lesbiska och
liknande som ligger bakom allt som drivande kraft.
I Schweiz är det, bland många andra, till exempel Pink Cross, den pedofilvänliga Juso och Gaynossinnen i Schweiz.
Dessutom den schweiziska lesbiska organisationen, föreningen för homosexuella, samt diverse pedofiler som verkar i det dolda.
I sina ställningstaganden kräver de på ett radikalt sätt att den så kallade samhälleliga befrielsen ska fortsätta, nämligen:
Begreppen ”manlig” och ”kvinnlig” i samhällssammanhang bör avskaffas.
Begreppen sexuell läggning och partnerskap ska befrias från alla normer, t.ex. förhållanden med fler än två deltagare.
Familjen ska inte längre bygga på biologiskt släktskap, utan på ett socialt nätverk utan fasta normer.
Ett barn ska till exempel också få ha fyra föräldrar.
Den som undersöker Kinsey och hans likasinnade lite mer ingående kommer att upptäcka att deras mål är att återuppliva och återgå
till de hedniska ritualerna, i heterosexuell och homosexuell prostitution, i pornografi bland vuxna,
bland barn och mellan dem, samt en hel del annat.
Tidig sexualisering – Ni har hört allt detta – Vad är egentligen den bästa lösningen här? – Något tips?
Vad kan vi göra om vi verkligen tar dessa personer ur cirkulationen?
Med internet är det ju väldigt enkelt att göra sig ett namn här nuförtiden.
Och allt det där som läggs ut där – jag tycker faktiskt att det är helt skamlöst att man inte går tillväga på ett rigoröst sätt.
Det är ju enkelt att stänga ner eller spara även dessa webbplatser.
Då skulle jag gå ut på gatan tillsammans med dem, samla in underskrifter, låta göra
intervjuer och helt enkelt göra något åt saken.
Jag skulle inte vilja det för mitt barn.
Jag tycker att man borde ha tagit itu med den här frågan redan tidigare.
Och inte först när det är för sent.
All sexreklam borde helt enkelt förbjudas, precis som rökförbudet.
Jag skulle verkligen göra allt jag kan för att se till att det här blir allmänt känt.
Använd lite mer förnuft.
Alltså, inte riktigt så där – allt det här är ju bara struntprat.
När man kommer från USA är det inte alltid allt som är bra.
Man ser ju ju vad som kommer ut där.
Sunt förnuft. Föräldrarna måste se efter sina barn.
Där behöver jag ingen undersökning, där behöver jag ingenting alls.
Så först och främst borde man informera om detta. Jag tror inte att någon känner till det.
Till exempel visa det i nyheterna eller göra en dokumentärfilm om det.
När kommer det mänskliga samhället äntligen att ta avstånd från Kinseys människofientliga forskning och vända sig mot offren?
Detta var några korta inblickar i livet hos de främsta drivkrafterna bakom den
obligatoriska sexualundervisningen som snabbt närmar sig.
Jag vill tacka våra studiogäster för deras medverkan och er, kära tittare, för att ni är
med oss idag och för er framtida medverkan.
För den som älskar människor och barn blir motstånd en plikt.