Historie nás učí, že se z ní nic nenaučíme.
Kolo útlaku, utrpení z nespravedlnosti a následného boje za svobodu se proto trpělivě točí dál a dál.
Skutečnou hodnotu příběhu napsaného potem, krví a slzami poznají jen ti, kteří ho napsali vlastní krví.
Měli byste napsat krátký historický nástin bitvy u Sempachu, a ne životopis Arnolda Winkelrieda!
Dny jsou čím dál hektičtější.
Kdo by si později našel čas na čtení všech těchto podrobností?
A co když se na Winkelriedovo jméno zapomene?
Spolu s ním přišly o život stovky statečných mužů.
Neměli by mít všichni stejné právo na zápis do kroniky?
Ale Arnold Winkelried...
Pro potomstvo může být významné pouze jedno jméno,
kdy se připomíná 9. červenec 1386:
Leopold III., habsburský král, utlačovatel švýcarského lidu, nepřítel jeho práv a svobod - stejně jako jeho předchůdci - se
stává obětí vůle švýcarského lidu bránit se a jeho statečnosti.
Ale bez Arnolda...
Už si nedělejte starosti.
Noldiho jméno nebude zapomenuto.
Jeho jméno mají všichni na jazyku a tak to i zůstane.
Nestane se mýtem.
Škoda té práce a drahého pergamenu.
Získejte novou roli a zkraťte ji!
Jaká škoda, rád bych tento příběh zanechal pro potomstvo!
Hrdinové umírají jinak
Scénář a režie Ivo Sasek
Tell se blíží!
Mohu se připojit k vašemu výtahu?
S Walterem po boku může být alpský vlek samozřejmě ještě požehnanější!
Už dlouho se těším, až s vámi strávím noc v alpské chatě na seně!
V noci je nahoře na hoře zima, ale když si lehneš dost blízko ke mně, bude ti teplo.
Proto jsem tak šťastná!
Kdyby maminka věděla, jak jsem šťastná!
Zítra, řekni, koho si dnes vezmeš s sebou?
To je můj vnuk, syn mé nejstarší dcery Vreni.
Jak se jmenuješ?
Arnold Winkelried.
Všichni mi říkají "Noldi".
Yuphi! Buďte vítáni!
Spíš s námi na seníku?
Mohu spát v dědečkově náručí.
Hurá! Můžu strávit noc na seně s dědečkem!
Nic lepšího neexistuje!
Přestaň, neprojdeš!
Proč bychom neměli být schopni projít?
Otočte se, zmizte, vy dojiči krav!
Tady začíná cizí majetek!
Cože, cizí majetek?
Na tyto pastviny jezdíme s dědečky už od dětství.
To už je dávno minulost.
Pastviny nyní patří opatovi Johannovi.
Klášteru ho daroval císař Fridrich Veliký.
Císař neměl právo je opatovi dát.
Uvolněte cestu, nebo udeříme!
(Au...)
Dědeček! Dědeček!
To si nenecháme líbit.
Pojďme je porazit!
Tady to máte, vy nenasytní hamburgři!
A tato pokrytecká sebranka mnichů by měla být také usmrcena.
Dědeček! Dědeček!
Je vše v pořádku?
Plevel neumírá!
Brzy bude zase lépe.
Pokračujte beze mě.
Na chvíli si odpočinu.
Pokud však potřebujete pomoc, zavolejte nám!
Musíme pokračovat, čeká nás ještě dlouhá cesta.
Noldi, pojď se mnou.
Za chvíli to bude lepší.
Doženu tě.
A až se Habsburkové vrátí?
Ha, jsou to zbabělci.
Běhali jako králíci!
Ty zatracené švýcarské krávy.
Nesnáším jejich hole a obušky.
Stačí, když jednoho z nich chytíme jako rukojmí.
Pak se dozvíme, kdo jsou všichni ostatní.
Není to docela známá tvář?
Říkám vám, že Gesslera zastřelil jeho otec.
Ale teď tam leží úplně sám.
A kuši jsem také neviděl.
Dědečku!
Pomoc, pomoc! Habsburkové se vrátili.
Pojďte rychle, pomozte nám!
Dědečku!
Pomoc, pomoc!
Ne, dědo! Ne!
Dědo, proč jsem tě nechal samotného?
Proč jsme nezůstali s ostatními?
Ne! Dědo! Ne!
Ne!
Říkám to naposledy, zbláznil ses.
Měli bychom ho nechat žít, aby nás mohl postřílet co nejvíc, jako jeho otec?
Měli bychom ho předat císaři, čeká nás odměna!
My jsme císař.
Kromě toho můžeme císaři ukázat, kde jsme ho potopili.
To je mstitelská spravedlnost.
Jestli hned nepřestaneš, přivážeme tě k němu.
Nebudu se do toho plést.
Nedotýkám se ruky.
To zvládneme sami.
No tak, otoč se, jinak začneš brečet.
Dědečku!
Ne!
Přísahám ti při své krvi, že se pomstím a nedám pokoj, dokud tě neuvidím svíjet se v krvi.
Jdi pryč, ty ďáble!
Mami! Tati! Zabili dědečka!
Noldi, už tři týdny pořádně nejíš. - Prosím!
Jestli ještě někdy budu jíst, tak jen proto, abych se posilnil na klukovská léta.
Proč konečně nepřestaneš plánovat pomstu?
Alespoň stále bojují proti katastrofě a nesedí jen tak na zadku a nemodlí se jako my.
Pomsta je špatná cesta.
Lepší cestou je uznat spáchanou krevní vinu.
pokrytý tvou vlastní krví!
Co tím myslíte?
Když s vírou podřídíš své tělo a život poslušnosti Krista,
abychom už nežili jako ten, kdo byl zabit, ale jako Kristus.
Noldi, nebyl to jen tvůj dědeček!
Byl to můj otec!
Nechceme těm vrahům nejprve popřát lepší cestu?
Stejně tam nechtějí jít!
Sám Bůh se pak postará o to, aby byla prolita jejich krev.
A s nimi zemře nespočet dalších nevinných lidí!
Přesto vám to řeknu:
Nebudeš se připojovat k chlapci!
Rozuměli jste tomu?
Rozuměli jste tomu přesně?
Heini, znovu opakuješ přesný postup!
Jakého mladého jelena jsme tu ulovili?
Prosím, neubližujte mi, jen se chci stát jedním z vás.
Ha! To může říct každý!
Požádal jsi maminku o svolení?
V tuto noční dobu už spí.
Dobře, zvedněte ho!
Chlapec je v pořádku!
Jste synem německého žoldáka?
Vůdce nejmladšího chlapeckého oddílu?
Já jsem Danny.
Řekli vám také, že můj otec je vrah?
A nebojíte se sem přijít?
Je to opravdu skvělé! Musí to být skutečné!
Pouze to, že mezi námi je věc jasná:
Můj otec byl rytířem ve službách Rudolfa Habsburského.
Jeho požehnání při pasování na rytíře znamenalo:
Být ochráncem církve a slabých před divokostí pohanů.
Pak byl ale obviněn z vraždy nevinných lidí.
Měl se také účastnit nájezdů římské církve.
Když před jeho očima začali vyvražďovat nevinné a neozbrojené švýcarské rodiny, sáhl po meči.
Zabíjel své vlastní krajany, aby ochránil bezbranné Konfederáty před krutostí těchto pohanů.
Poté sem uprchl, aby jako poručík vykonával vojenskou službu pro Švýcarsko.
Můj rozum se bránil jít za synem vraha, ale mé srdce mě k tobě táhlo navzdory té lživé pověsti.
A je to skutečné!
Já jsem Heini!
Rád vás poznávám! Jsem Arnold Winkelried.
Ehm... říkáme si tu jen křestními jmény.
To je vše, co o sobě víme.
Tak jsme v bezpečí před trestním stíháním!
Takže já jsem Noldi.
Já jsem Heini.
A vy musíte být Heini?
Je to skutečně tak.
Chlapci nelžou. - Zkrátíme to.
Kromě nás dvou je tu jen jeden člověk, který se nejmenuje Heini.
To je Dänu.
Stojí za tímto chlapectvím váš otec?
On i my jsme přísahali svou krví, že budeme bojovat za Konfederaci, dokud nebude
splněna přísaha, kterou složili před Bohem.
Kterou přísahu máte na mysli?
Jste Švýcar a ptáte se na to Němce?
Chceme být jedním bratrským národem.
Žádná nouze nás nedělí od nebezpečí...
Chceme být svobodní, jako byli otcové...
Raději smrt než život v otroctví...
Chceme důvěřovat nejvyššímu Bohu...
A nebojte se nás
z moci lidí!
Jaké těžkosti s vámi můžeme sdílet?
Tell byl můj dědeček!
To je mi moc líto!
A oni ho přede mnou utopili!
A velcí hráči s tím nic nedělají.
Mohou se pouze modlit.
Prosím!
Nikdy se nepřestávejte modlit!
Kdo jiný by nám mohl pomoci?
Ale máte pravdu!
Musí následovat akce!
Někdy s tím musíme dospělým ještě pomoci.
Pomůžeš mi pomstít krev mého dědečka?
Bůh řekl, že krevní vina může být odstraněna pouze krví toho, kdo ji prolil.
Známe cestu tří vojáků, kteří utopili tvého dědečka.
Účastníte se všichni?
Chceme být jedním bratrským národem.
Počkejte! Slyšel jsem, jak jeden z těch tří křičí, že se nezúčastní.
Nechceme prolévat nevinnou krev.
I ... Byl jsem to já... Byl jsem to já!
Pospěšte si, už je dlouho neudržíme!
Hej, co se to tu děje?
Sakra, rychle odsud vypadni!
Rychle odsud zmizte!
Samozřejmě, že tě máme, kámo!
Ne! Pusťte mě konečně!
To jsou pěkné otrocké peníze!
Nesouhlasíte?
No tak, nechte ho jít!
Musel se dívat, jak topíš jeho dědečka.
No a co?
Takový je prostě život.
Nezabíjíme ho, jen ho prodáváme.
Pusťte mě, vy vrazi!
Kde to jsem?
Neboj se, chlapče, jsme přátelé!
Kde jsou Habsburkové?
Jsou pryč.
Jsme tady v horách, v bezpečí.
Pocházejí ty šípy od vás?
Vlastně je potřebujeme jen na lov.
Jsme pronásledovaní valdenští křesťané.
Když jsme na tebe náhodou narazili při lovu a viděli tě ve smrtelném nebezpečí, sestoupil na nás duch Páně.
Věříme ve křest v Duchu svatém a v Boží duchovní dary.
Navzdory svému nejlepšímu úsudku jsme byli inspirováni, abychom tě osvobodili a vykonali spravedlnost na tvých katech.
Hodně jsem slyšel o valdenských.
Všichni ale říkají, že bys nikdy nevzal do ruky zbraň!
Raději bychom zemřeli jako náš Pán Ježíš Kristus.
Copak jste mým osvobozením neohrozili své životy?
Ano, ale jak bychom se mohli dívat na to, jak je bezbranný chlapec zabíjen nebo prodáván jako otrok?
Římští katolíci během sedmi křížových výprav za posledních 300 let zabili více než 22 milionů nevinných lidí.
Jen v Jeruzalémě zavraždili 60 000 Židů,
protože nechtěli konvertovat k papežství.
Ano, stejně jako tehdy 10 000 stedingenských zemědělců.
Nás a naše rodiny chtěli zmasakrovat už před lety.
Neboj se, synu.
Po léta jsme byli ve smrtelném nebezpečí, protože jsme se chtěli podřídit pouze Duchu
svatému, a ne inkvizitorům a jejich křižákům.
Jste si jistý, že to nechcete?
Podívejme se, který bůh je zde silnější!
Dlouho jsme vás hledali!
Dlouho jsme pro vás připravovali místo...
Jdeme na to!
Dejte ruce za hlavu a následujte nás!
Dělejte si s námi, co chcete.
Ale nechte tohoto chlapce na svobodě.
Už viděl dost krutosti!
Je to vaše poslední přání?
Ano, jinak už nemám žádné přání!
Vyvede chlapce ven.
Může nám dobře posloužit.
Podívejte se na tuhle ceduli!
Uleví vám to od smrtelné bolesti.
Mé nitro je tak plné skutečných výhod a dobroty Krista, že nepotřebuji kus mrtvého dřeva, aby mi ho připomínalo.
Nejdříve jí propíchni jazyk, a když ho propíchneš, spal ji!
Ano.
Chceš být popraven, nebo pokřtěn zpět do Otcova domu, abys mohl jít alespoň do nebe?
Jsou v nebi také katolíci?
Kdo jiný?!
Pak tam nechci jít.
Raději bych byl v pekle s našimi.
Kéž bych se nemusel navěky setkávat s tak krutými lidmi, jako jste vy, ani zůstávat tam, kde jste přítomni.
Zlomte mu kosti!
Pokud se odřekneš, bude ti udělena Večeře Páně a vstoupíš do nebe v milosti Šechiny.
Byl jsem u toho, když nás katolické jednotky povraždily tisíce.
V jednom z vašich kostelů jsem našel 50 našich žen sťatých a viděl jsem jejich
nemluvňata, jak ještě sají z prsou svých mrtvých matek.
Vy nám můžete vzít náš časný život, ale Pán Bůh ano,
On nás vykoupí pro věčný život ve své slávě.
Vy však spolu se svými oplatkami a kříži shoříte ve věčném ohni.
Také vás sem vzali?
Já také.
Jste tu už dlouho?
Myslím, že navždy.
A odkud jste?
Z Alsaska.
Unesli mě.
A teď? Kde jsme teď?
Nemám tušení.
Měl jsem zavázané oči.
Vy také?
Ale myslím, že to musí být klášter, protože je tu opat Johannes.
Opat Johannes? Jste si jistý?
Ano, určitě, protože můj otec se také jmenoval Johannes.
Byl? Už není naživu?
Maminka už také ne.
Kdo to udělal?
Románský kostel.
Nejprve zničili jen naše synagogy.
Syna... Co?
Jedná se o domy.
Říkáte jim "církve".
Pak už jsme o křesťanských svátcích nesměli vycházet na ulici.
Co myslíte tím "my"?
Ano, jen Židé.
Všechny židovské knihy musely být spáleny a museli jsme nosit zvláštní oblečení.
Nebylo to tak zlé, ale pak už jsme nesměli zůstat v našem domě.
Všechno nám bylo odebráno.
A chtěli nás donutit, abychom se nechali pokřtít.
Rodiče to nechtěli.
Pak jim přede mnou usekli hlavy.
Stýská se mi po domově!
Nyní musíme být odvážní.
Určitě tu nebudeme dlouho.
Danny! Danny nás nezklame!
Kdo je Danny?
Můj nejlepší přítel.
Moji rodiče jsou stále naživu, ale nebudou nám moci pomoci o nic víc než ti vaši.
Proč ne?
Aha, oni se prostě pořád modlí, ale nic pro to nedělají.
Ale Danny, můj přítel, přijde, dostane nás odsud.
Už nejsi sama, Anneli.
Teď jsem tvůj starší bratr.
Dokud budu žít, chci tu být pro tebe a starat se o tebe.
Už nejste sami.
Proč jste na této stránce?
Od útlého věku se držte stranou od opačného pohlaví!
Proč jste se ještě neposunuli dál?
Právě jsem mu vysvětlil, že se tu věci hýbou příliš pomalu.
Společně jsme diskutovali o tom, jak tuto situaci dostat pod kontrolu.
Tss, zdá se, že pocházíš z dobré rodiny!
Slezte dolů! Na zahradě je pro tebe ještě práce.
Můžete připravit půdu pro nový záhon.
Rychle, klekněte si!
Co se to zase děje?
Při kopání se strašně zranila.
Myslel jsem, že jsi mrtvý, křičel jsi!
Dávejte si na zařízení větší pozor!
Musíme se odsud co nejrychleji dostat.
Muselo se tu stát něco zlého.
Sejdeme se večer, až všechno utichne.
Objevil jsem ve sklepě chodbu, která by nás mohla dovést na svobodu.
Rychle, všechno vyhrabeme.
Je možné, že nakonec nejsme v klášteře?
To zní spíš jako hospoda.
Ale v hospodě se nešeptá.
Ale ta žena říkala, že se muži a ženy navzájem vyhýbají, že?
Ale viděli jste, co strašného si navzájem provedli?
To asi nebylo určeno našim očím.
Pojďte rychle!
Pověsím pytel s chlebem do okna, aby Danny poznal, kde jsme, až přijede.
Danny, věděl jsem, že mě nezklameš!
Chceme být svobodní jako naši otcové!
Raději zemřu, než abych žil v otroctví.
V žádné tísni nás nedělí od nebezpečí.
Zítra buďte připraveni ve stejnou dobu.
Jdeme si pro vás! Tvoji bratři a Danny!
Já to věděl! Věděl jsem to!
Je tady!
Neříkal jsem, že přijde?
Danny je tady!
Co budeme dělat teď?
Zítra ve stejnou dobu
přijde si pro nás.
Přijďte do mého pokoje, až se všude setmí a nastane ticho.
Ale vezměte si s sebou vše, co máte.
Dobře. Uvidíme se zítra večer.
Jsou tady!
TÁHNĚTE, DOKUD NEPŘIJEDE ŽEBŘÍK.
Stále cestujete tak pozdě?
Kam by měla cesta vést?
No... um...
Nech nás jít, ty ďáble!
Už nechceme pobývat v domě, kde se vraždí děti... ... lhát nám a opíjet se ... ... a dělají hrozné, nahé věci!
Mluvíte velmi nerozumně!
Mohl bych být tvůj nepřítel a pak by se ti stalo to, co jsi právě řekl.
Podívejte se na mě! Copak se neznáme?
Jsi muž od jezera!
Ano, ale vypadám jako ďábel, jak jsi mi tehdy říkal?
Poslouchejte, vy dva!
Věřte tomu nebo ne, jsem váš přítel a trpím už léta těmito věcmi, které jste také viděli na vlastní oči.
Proč jsi neodešel už dávno?
A proč jsi ten ďáblův dům už dávno nezapálil?
Protože by to nebylo moudré!
Znám tvůj osud, Noldi!
Kdybych utekl, stalo by se se mnou a s mým domem totéž, co by se stalo s vaším domem, kdybyste utekl vy.
Za zdmi kláštera byly zabity stovky dětí, které by neměly existovat.
Od zavedení inkvizice Řehořem IX. je na rukou těchto lidí mnoho krve.
Proč to všechno dělají?
Chtějí si prosadit svou, a navíc jsou chamtiví po penězích a vždy chtějí víc peněz!
Když našli bohatý dům, upálili jejich ženy jako čarodějnice a vzali jim majetek.
Pokud jsi náš přítel, pomoz nám utéct!
Vydali byste svou rodinu a všechny své příbuzné těmto vrahům a inkvizitorům?
Měl bych to udělat se svým?
Aha, tak to máte na mysli.
Kdyby šlo jen o tento malý klášter, bylo by to velmi jednoduché.
Za tím se však skrývá globální moc, která nás pronásleduje svými inkvizitory, kamkoli se hneme.
Pojďme tedy znovu dovnitř.
Každá změna musí vycházet zevnitř.
Proto jsem se tak dlouho modlil.
Vytvořme tedy tým a Bůh nám ukáže své cesty!
Ale nechci pracovat s někým, kdo se jen modlí, ale nejedná.
Stejně z toho nic nebude.
Líbí se mi, že jsi tak upřímná, ale nikdy se nepřestávej modlit a věřit, i když někdy trvá déle, než
jsou naše modlitby vyslyšeny, ale vyslyšeny jsou!
Pojďme dovnitř.
Tak si sedněte, vy dva.
Nyní zde čekáte.
Někdo tu bude brzy,
kdo vám dá další práci, že?
Mám nápad, jak dosáhnout změny zevnitř.
Sestro Martho, kde jsi?
Předpokládám, že to nebyl nic jiného než hloupý dětský žert!
Ale počkejte! No tak, mám pro tebe pořádnou práci!
Musíme být obratnější, aby si nikdo neuvědomil, že za tím stojíme my.
Už mám nápad!
Páni, já mám ale hlad!
Ty bezohledná mrcho!
Čistší! Jsi budižkničemu, budižkničemu!
Nebylo to úmyslné.
Netušil jsem, že je tak kluzký.
Ale ne, už zase!
To jsem si dlouho myslela, že tvoje tenká hlava
neodpovídá vašemu obvodu!
Co budeme dělat teď?
Čas od času to musíme udělat.
Ty hlupáku!
Pokud se nemůžete zdržet skoků, naučte své muže alespoň skákat!
Tak ho odpojte a odneste na zahradu!
Ne! Ne!
Na zahradě ne! Ne! Nezabíjejte to dítě!
Jak jste se sem dostal?
Možná bychom je také měli vzít do zahrady?
Ne! Ne!
No tak!
Ne!
Poslouchej mě, ty drzý spratku!
Pokud teď přísaháte, že do konce života nikomu neřeknete, co jste právě viděli, necháme vás žít.
Přísahám, přísahám, přísahám!
Měli bychom je vzít na věž!
V tomto věku?
No tak!
Lepší je být v bezpečí, než litovat!
Ne!
No tak!
Ne!
A já se pomstím!
Všechny modlitby nepomáhají!
Přísahám Bohu: Dostanu tě odtamtud!
A Danny mi s tím pomůže!
Nezklameme vás!
Věděl jsem, že mě nezklameš, že přijdeš!
Proč jsi ještě tady?
No tak, řeknu vám všechno podrobně, jedno po druhém...
... a otec Waldes se modlí příliš mnoho a dělá příliš málo!
A co navrhujete nyní?
Co pro vás mohu udělat?
Prostě jdi a rozšiř to mezi kluky,
co jsem vám zjevil mezi lidmi.
Ať si vrabci pískají o těchto hříších ze střech tak dlouho,
dokud se mezi lidmi neprojeví vůle k boji a nezboří všechny tyto ďáblovy domy!
Nepolevíme, dokud nebude zlomena celá moc Habsburků!
Přísahal jsem při své krvi, že se pomstím.
Pomsta za dědečka, pomsta za všechny ty zavražděné děti, pomsta za Anneli ve věži, pomsta za
všechny ty lživé a nečisté věci, které dělají.
Je nás jen pár, ale nemusíme vyhrát válku.
Musíme ho jen zprovoznit.
Uvedeme tyto zvěsti do oběhu a dá-li Bůh, zvítězíme!
Dá-li Bůh?
Po tom všem, co jsem viděl, už nemohu věřit v Boha!
Proč to říkáte?
Teď už věřím jen tobě... a tvé fyzické síle!
Slyšeli jste, co se děje v klášteře?
Ano, tam nahoře má být bordel!
Kostry, ano, malých dětí!
Byly tam pohřbeny stovky lidí.
Také tam chovají dětské otroky!
Ve věži prý byla léta zavřená dívka, protože byla svědkem kruté vraždy!
Mělo by být provedeno vyšetřování a každá komora tohoto domu by měla být osvětlena!
Anneli, zbývá už jen krátký čas a budu s tebou!
Dostanu tě odtamtud.
To vám slibuji!
Jen jeden tolar! Jen jeden tolar!
Pomyslete na očistec!
Jen jeden tolar!
Tolar za odpustek!
Jen jeden tolar!
Pomyslete na očistec!
Jsou to čarodějnice - ustupte!
To jsou dvě čarodějnice!
Ne! To není pravda.
Chce jen získat odměnu!
Jsou to čarodějnice - ustupte!
Nejsem čarodějnice! Ne, to není pravda!
Nechte mě na pokoji!
Chce moje peníze jen proto, že jsem bohatý!
Ne! Ne!
Ne! Ne! Nechte ho jít! Prosím, prosím, nechte ho jít!
Kradl jen proto, že už jsme neměli peníze na dřevo!
Nechte ho! Ne, Bože, ne!
Ať je to pro vás ode dneška poučením!
Co se tu děje?
Co to bylo za hrozný křik?
Křičet? Byl to křik?
Možná se uvidí...
Dobrý den, otče Arnolde!
Arnolde!
Otče!
Můj milovaný syn!
Těší mě, že jste tady.
V zemi je však tolik nepokojů.
Vím, že nechybí mnoho a bude válka!
Leopold prý chce rozšířit svou moc.
Dávej na sebe dobrý pozor, synu!
Je čas na stabilní vládu, otče.
Je to jako prokletí, země je roztříštěná.
Východ je oddělen od Západu a všude panují nepokoje!
Chci sjednotit všechny země.
Jeden národ - jeden jazyk - jedno náboženství - jeden král!
Chci celou tuhle zemi!
Nebude však možné, abych mu vládl, pokud nebudu moci jmenovat spoluvládce - nebo dokonce dva.
Celá alpská oblast je jedním kotlem nepokojů.
Stala se útočištěm všech kacířů a jejich spojenců.
Tyto země jsou plné rakouských vazalů, kteří uzavřeli se Švýcary smlouvy o nadvládě.
Běda nám, pokud dojde k válce!
Ha, a co Leopold I., jediný Jindřichův legitimní dědic trůnu?
Samozvaný velmistr už to sám nezvládá a najednou potřebuje spoluvládce?
Koho jste měl na mysli?
Nikomu jinému než svému biologickému bratrovi.
Frederick the Fair?
Jste úplně mimo?
Kdo další?
Nikdo jiný než Ludvík Bavorský nepřicházel v úvahu.
Společně si rozdělí panství na západě a jihu.
Ludvík Bavorský?
Proč ne?
Ale tvůj bratr - nikdy!
Jen čeká, až ti bude moci strhnout korunu z hlavy.
Budete kvůli němu riskovat život a zdraví!
Ne, když se Friedrichova hlava kutálí před mou!
Vaše ctihodnosti?
Právě přijel bavorský princ Ludvík.
Brzy mu nebudete říkat "princ", ale "král"!
Drahý Ludvíku, víš, proč jsem pro tebe poslal.
Je to pro mě velká čest a rád o tom budu přemýšlet.
Co myslíte tím "přemýšlením"?
Poslal jsem vám, abyste doladili poslední detaily.
abychom s vámi probrali vaši schůzku!
Není cesty zpět.
Udělám, co bude v mých silách.
Můj Ludvíku, jak víš, věřím ti víc než svému biologickému bratrovi.
Ale také víte, jak je Friedrich chamtivý.
Proto vám radím, abyste se o Friedricha hned teď dobře postarali!
Pokud to neuděláš, bude tě to stát nejen mou korunu, ale i tvou.
Pochopili jsme se navzájem?
A věříte mi, že budu jednat vaším jménem?
Samozřejmě, že můžeš, mám v tebe ještě větší důvěru!
Až budeme mít zemi pod kontrolou a sjednotíme všechny zbývající konfederované části do habsburské říše, slibuji ti
polovinu koruny, pokud se ti podaří Fridricha z našeho současného nezbytného spojenectví vypovědět.
Ale je to tvůj bratr!
Chcete ho zradit?
Zrada! Život je plný zrady!
Jedinou otázkou je, kdo udeří první!
Zaručuji vám: Frederick udeří, jakmile bude mít trůn zajištěn!
Radím ti, až budeš mít všechno pod kontrolou, Fridrichu, kvůli jeho chamtivosti pro zemi, v soukromí...
Ale Vaše Veličenstvo, bojím se o lidi!
To by mě ukamenovalo!
Lidé! - Lidé věří jen tomu, co se jim řekne!
Jen mu řekni: Fridrich chtěl zabít svého bratra Leopolda v zájmu země.
Rozumíme si teď?
Vaše ctihodnosti?
Váš bratr Fridrich Veletržní právě dorazil.
Můj drahý Friedrichu, to byl den, to byla hodina!
Kéž by se toho dožil blahoslavený Rudolf Habsburský!
Poslal jsem pro tebe podle dávného zvyku otců,
abyste byli ve své službě náležitě požehnáni.
Bohužel vám musím říci, že papežovo požehnání přijde vniveč.
Ale kdo jiný by nám mohl dát požehnání královského úřadu?
Požehnání mohl udělit opat Johann z kláštera Klausner.
Už jsem s ním o tom jednal.
To nás stojí skoro víc peněz, než požadují papežové,
Na oplátku můžeme tuto záležitost řešit mezi sebou, v úzkém kruhu.
Opat si však kladl jednu podmínku.
Odkdy klade opat podmínky králům?
No, on vyžaduje zpověď předem, jinak by nemohl dát požehnání.
Takže jde o můj ... jde o mého královského bratra.
A on... by mě na místě popravil, kdyby věděl... k čemu se tu dnes přiznám.
Můj synu, co to říkáš?
Víte, co to znamená?
Nebojíte se ... ohně?
Ano, je!
Jak dlouho budu muset platit?
Méně než 10 000 let vám neprojde!
Co mám nyní dělat?
Teprve nedávno nám ukázal, jak laskavý Bůh ve skutečnosti je.
Včera večer mi však zjevil, jaký těžký soud na vás leží, a řekl mi, abych vám předložil tuto smlouvu.
Bůh má pro tebe zřejmě velké pochopení, protože výkupní cena se mi zdá velmi nízká.
Stačí převést všechny pastviny ze Schwyzu na tento klášter a oheň na vás zhasne.
Děkuji, děkuji, tisíceré díky, laskavý Otče!
Podepište tuto... tuto smlouvu hned teď!
Ano, dobře. Poklekněte!
V zastoupení vám uděluji papežské požehnání.
a pomazání pro vaši službu. Amen.
Kdyby tvůj bratr - nebo ještě hůř - kdyby lidé věděli, co teď víme jen my dva, našel by se pro tebe nejeden kat.
Jsem si jistý, že mi toho časem nabídnete mnohem víc.
Ty šarlatáne, popravím tě!
Pak vás to bude stát všechno!
Jsem svatý muž a lid stojí za mnou.
Ano, v našem domě se v jeden den objevili dva králové!
To je událost!
Přichází, Ludvík Bavorský!
Vaše Ctihodnosti, mohu se vás zeptat, Vaše Milosti?
Dnes je výjimečný den!
Vaše Veličenstvo, vítejte!
Podívej, všichni jsou připraveni, přesně jak sis přál.
Byli jsme trochu zvědaví, co jste s tímto malým setkáním zamýšleli.
No, uvidíte.
Přinesl jsem vám dárek na uvítanou.
Teď se však řiďte mými pokyny a postavte se do řady.
Nyní otevřete ústa a zavřete oči.
Jak nečestné a neuctivé je pohrdat královským darem!
Ó králi, odpusť tento velký hřích.
Jsem rozhořčen!
Proč hřešit?
Vybral jsem si ho.
Za co? Vyvolený k čemu?
Na rozdíl od tebe na to nemá chuť.
v hodnotě pomíjivého zlata.
A protože o tom svědčí tak neohroženě, dokazuje, že je opravdovým Kristovým služebníkem, a to hned dvěma způsoby.
Chci, aby si vyslechl mé vyznání.
Pokud si to přejete, Vaše Veličenstvo.
Ale pokud jsou všichni bezcenní a nečistí... budiž!
Vaše Veličenstvo, jsem příliš mladý a nezkušený.
Vaše přiznání nemohu přijmout.
Mladý mnichu, mohu velmi dobře přehlédnout, co dělám.
Bůh mi dal dar poznávat lidi.
Vím, že jsi ten pravý.
Ano, ale copak to nechápeš?
Nemám ponětí!
A přál bych si, abyste si méně potrpěl na falešnou skromnost svého mládí.
Dále bych se chtěl před Bohem vyzpovídat z toho, že...
Se vší úctou!
Mnich!
Než se budete zpovídat dál, trvám na tom, abyste mi dovolili vyznat se před vámi ze svých hříchů.
Aha - takhle se to dělá v poslední době?
Věnujte prosím čas mému životnímu příběhu.
Rád bych vám řekl, kdo jsem a odkud pocházím a že jsem v podstatě dva lidé.
Bylo mi pouhých sedm let, když mi před očima zabili dědečka.
Ještě dnes vidím jeho oči...
... A vidíte, proto jsou všechny pověsti, které o tomto klášteře kolují, pravdivé.
Danny je spolu s chlapci mým jménem přivedl k lidem.
Tento opat a kněží chtějí jen rozkoš, otroky, peníze, moc!
Jako slizcí pokrytci používají vládce jako držáky třmenů.
Opat Johann následuje svůj vzor, opata z Murbachu, který v roce 1291 prodal celý Lucern i s jeho obyvateli habsburskému králi.
Postup je vždy stejný: záchrana z očistce za cenu Alp, domů, dobytka a vozů.
To zajišťuje cla, příjmy a moc nad lidmi.
Clo a příjmy ano!
Proč ale moc nad lidmi?
Protože všude vytrubují, že jim císař dal zemi.
Později mu ji však prodají zpět.
A ještě později opět přistane proti očistci - kvůli stále novým hříchům.
Takto se otáčí kolo.
Ale to vám nemusím vysvětlovat, Vaše Veličenstvo.
To je vše.
Co mi teď uděláte, Vaše Veličenstvo?
Vyznávám ti svůj poslední hřích.
Ale myslela jsem si, že... že tohle je možná moje poslední zpověď.
Snad mi porozumíte, až vám odhalím poslední tíhu svého svědomí:
Každý den zrazuji svůj vlastní národ, protože mé srdce už dlouho patří vám, Švýcarům.
Obdivuji vaši cílevědomost.
Žijete, jako byste měli jen jedno tělo, a neusilujete o svou vlastní vůli, ale chcete mezi sebou pouze nastolit vládu Boží.
Jste skutečně sjednocený bratrský lid!
Žijete spolu a zemřete spolu!
Boží pokoj - budete ho poslouchat!
A to musí nakonec vést ke království pokoje, které nám Kristus slíbil.
A já chci být u toho!
Žehnáš mi teď?
Ano, už jsi přišel o rozum?
Rozdány - všechny dobré pastviny, všechna tato vzácná půda -
opat, klášter?
A co já?
Je vám to jedno,
když jsem před vašima očima zchudl?
Teď mě poslouchejte: víte, že ve skutečnosti nám celá tato půda nepatří.
K čemu nám jsou, když lidé všude žijí ve dvojích smlouvách?
Tímto způsobem však chamtivý opat vybere vysoké clo a dojde k hádkám a nepokojům.
A právě ty mi dávají důvod zasahovat a oprávněně dobývat.
Jsem ohromen tím, co z vás opět vychází.
V takovém případě je samozřejmě ...
Proč si nepromluvíte s Ludvíkem Bavorským?
Když nedávno padlo opatovo jméno, v jeho jinak tak laskavých očích se zračila jen nenávist a
pohrdání. Zdá se, že o opatovi ví něco, co vy ne.
Stávalo se, že lidé před vstupem klepali na dveře.
Kdyby papež Pavel V. a tehdejší římský senát ještě žili, dokázali byste se jim postavit?
Co si myslíte?
Proslýchá se, že by se měl trochu vypustit i váš klášterní rybník.
Rybníky? -
Nemáme vůbec žádné rybníky.
Opravdu ne?
Ne.
Ale vrabci si o tom pískají už po staletí.
Jak římský senát zdůvodnil nezbytnost ospravedlnění nevěstinců, když se je papež Pavel snažil zrušit?
Římský senát tvrdil, že nevěstince jsou pro mužský svět nezbytné.
Pro který mužský svět?
Pro kněžské ...
Všichni senátoři tvrdili,
Nevěstince byly jediným prostředkem ochrany kněží před sváděním manželek a dcer.
Tohle říkali?
Bylo to opravdu jen tvrzení?
Každý ví, že v takzvaném "svatém městě" se skromnými 100 000 obyvateli žilo přes 6 000 nevěstek.
Ale co bylo horší - co našli, když vykopali velký rybník vedle římského kláštera?
Několik kostí - možná několik dětských lebek.
Je to ... no, dřívější ... dřívější dětské pohřebiště.
Proč najednou tak povrchně skromný?
Více než 6 000 dětských lebek, příteli!
6 000 dětí, 6 000 bastardů, počatých mnichy, narozených jeptiškami.
Jaký očistec, jaká cena odpustků může odčinit tuto ohavnost?
Pokud se byť jen jeden člověk dozví něco z toho, co víme jen my dva - zatracený mnich, říkám ti:
Nechám tě vykopat zahradu a sklep.
Jsem zasvěcen do tvého života!
Není zde žádný průchod!
Naposledy:
Pokud neuposlechneš na místě, dostaneš nakládačku!
Není zde žádný průchod!
Nový král daroval tuto zemi svatému Janu Křtiteli!
Pche, vy tomuhle klerikálnímu páprdovi říkáte svatý, kdo nám vytahuje poslední peníze z kapes?
A kradou nám živobytí, naše pole, naše louky?
Sklapni, ty zatracený chovatel krav!
To jsi říkal i minule!
S těžkým srdcem ti musím říct, že jsi rozhněval mistra kláštera.
Nyní vás zažaloval u kostnického arcibiskupa a našel u něj pomoc.
Byl jsi vyloučen z církve.
A my kněží ve Schwyzu jsme měli zakázáno otevírat kostely ke mši!
Trest, který nám váš Pán uložil, je příliš tvrdý.
Brány kostela zůstávají pro všechny zavřené - včetně nevinných dětí, které mají být pokřtěny.
Pro zemřelé, kteří si přejí najít místo posledního odpočinku na hřbitově, i pro mladé snoubence, kteří se chtějí vzít.
Nyní jděte domů a tiše se za sebe modlete.
Císař neměl opatovi nikdy dát půdu!
Měli bychom se pomstít!
Provaz pro opata!
Haló?
Mohu vám pomoci?
Kdo jste?
Jsi s tím docela zručný.
Kdo jste?
Dannyho přítel.
Udělali jste něco velmi nebezpečného.
Taky s tím umím docela dobře točit.
Ano, já vím.
Ale také mi bylo řečeno,
že lidi nezabíjíte jen tak náhodně.
Jsem Walter Stauffacher.
Vím o tobě všechno, Arnolde.
Proč jste přišel?
Opat nás velmi zneuctil.
Chceme se pomstít.
Mluvili jsme s Ludvíkem Bavorským, králem z Boží milosti.
Mohučský arcibiskup je jeho přítel a také on znovu otevře naše kostely.
Zítra vtrhneme do kláštera a skoncujeme s tím.
Přinesl jsem vám plány útoku od Dannyho a žádost o službu od krále Ludvíka.
Žádost o službu od krále?
Ano, ptá se, zda byste se nechtěl stát jeho guvernérem strategicky důležitého města Brugg?
Já, habsburský místodržící?
Ne, samozřejmě, že ne, samozřejmě švýcarský Němec.
Král Ludvík mi v důvěrném rozhovoru řekl, že se chce stát Švýcarem, jakmile nastane vhodná doba.
Co mu mohu oznámit?
Nech mě se za to pomodlit.
Znovu se modlíte?
Pak se zdá, že Danny není v obraze.
Anneli, zbývá už jen krátký čas a budu s tebou!
Zajímavá slova, která říkáš, mnichu!
Neviděl jsem tě včera v kostele?
Možná ano.
Musel jsem s lidmi mluvit.
Takže, když mluvíme s lidmi...
Musím jít do Zechhausu.
Tam se to vyjasní,
zda se o této záležitosti již nemluví.
Slyšel někdo nějaké zprávy o otci Arnoldovi z kláštera?
Pouze opilý, nic neslyšel.
Nechte nás na pokoji, nejsme tu ve službě.
Dej od ní ruce pryč!
Říkal jsem ti, abys od ní dal ruce pryč!
Rušíš mou lásku!
Postarejte se o něj, než vykrvácí!
Podívej, má to!
Otče!
Arnolde, můj milovaný synu!
Kde jsi byl tak dlouho?
V ... Večer je nálada vždy taková, že jsem Bohu nejblíže.
Prožil jsem rušný čas mlčení, otče.
Co jste tu udělali?
Ach, nic. I ... Jen jsem uklouzl s nožem.
Láska věří všemu...
Kdybych ti tak mohl věřit.
Tak dlouho jsem vás poučoval o cestách Páně.
Jsi to nejdražší, co na světě mám.
Dal bych za tebe život, kdyby ti ho chtěli vzít.
Ale v tvých očích stále vidím stopy hluboké nenávisti.
A něco v mé duši klesá, když tě potkám.
Jsi opravdu můj učedník?
Vždycky jsi mi byl skvělým otcem.
Žádný syn nikdy nedostal tolik lásky jako já od tebe.
Přál bych si, abych ti byl lepším synem.
Někoho, kdo umí to, co jsi mě vždycky tak skvěle učil.
Ale já prostě nemám sílu to realizovat podle tvého smyslu.
Pravděpodobně máte pravdu.
Potřebujete moc Ducha svatého.
A jak vidím z Písma, chybí ti pravý křest víry.
a dar Ducha svatého.
Pokud chcete, můžeme si o tom čas od času promluvit.
Pro mě je tam prostě málo pohybu.
Už léta nám slibuješ, že přijde spasení.
A Anneli?
Pořád sedí támhle ve věži!
Odpusť mi, otče, ale chybí mi.
Já ani nevím, jak na tom je.
Věř mi, synu.
Bůh nás pevně ujistil, že v krátké době přinese spasení.
Soud je Boží záležitost.
A vy víte, že nechci být zrádce.
My bychom měli zachovávat mír, a být tak vzorem.
Jedině tak se lidé změní.
A znovu a znovu jsem vás učil, že ne prostřednictvím pomsty a nenávisti,
ale skrze sebeobětování a lásku se buduje království míru.
Musíme se naučit položit svůj život, jako ho za nás položil Ježíš.
Jeden zemřel za všechny. Všichni žijí skrze Jednoho.
Anneli, nezapomněl jsem na tebe.
Zítra je ten den.
Noldi a všichni vaši bratři.
Budete pokračovat ve svém protestu?
Stále odmítáte jíst?
Někdo leží mrtvý na zemi a nikdo neví, kdo ho shodil na zem?
Dokážete rozpoznat obličeje přes zavřená hledí?
Počkejte chvíli...
Viděl jsem tu tvář.
Samozřejmě, že ano, na okamžik jsem to viděl.
Kdo že to byl?
Ne, to by bylo nemožné!
Co je nemožné?
Nemohu ji najít mezi všemi rytíři, ale v klášteře ji najdu!
Co znamená "v klášteře"?
Teď už to samozřejmě přesně poznám
Ale jak se tento muž do této zbroje dostal?
O kom to mluvíte?
Ano, ano, od bratra Arnolda!
... oblíbenec otce Foresta.
Pokud to nebyl on, musel mít dvojče.
Dobré ráno, bratře Arnolde.
Co to máš?
Ach, nic.
Jste zraněný?
Při práci se dřevem jsem uklouzl.
Můžeme se podívat?
Hej, co to děláš?
Tak, knězi, přišla tvá hodina!
Ticho, někdo přichází.
To musí být Arnold.
Konečně se znovu setkáváme.
Ne, rytíř.
Danny! Danny, to jsem já!
Arnolde, jak vypadáš?
Arnolde! Arnolde!
Na tento den jsem se tak těšila!
Uplynulo tolik let.
Uplynulo příliš mnoho let.
Ale teď konečně! Zítra je ten den!
Ne, to, co se děje se mnou, se stalo známým.
Alespoň se nemohu vrátit k nošení kněžského hábitu.
Dnes musíme stávkovat.
Ale všechno jde podle plánu!
Jsem připraven!
No tak, před námi je vzpoura!
Anneli! Anneli!
Anneli, konečně nadešel čas!
Ach, Anneli!
Nastal čas, Anneli!
Dostanu tě odsud!
Navždy!
Anneli, nechceš nic říct?
Anneli, ty si mě nepamatuješ?
To jsem já, Anneli.
Tak něco řekněte, cokoli.
Ne! Ne, Anneli!
Kdo to byl?
Zastavte!
Kdo jste?
Ne, otče!
Ne! Ne!
Otče, ne!
Ne! Ne! Ne!
Ne, otče!
Proč jsi nepočkal ještě hodinu?
Pak bychom viděli Boží spasení.
Ne!
Teď je to tady!
Ne! Ne!
Nyní jsme získali dlouho očekávanou svobodu!
Ale tebe, můj milovaný synu, jsem ztratil!
Ne, otče, nesmíš odejít!
Otče, poslouchej mě!
Vím, že by se nemělo přísahat, ale teď přísahám před Bohem i před vámi, otče.
Bůh mi dá sílu, abych ho mohl naplňovat celý život, otče!
Jsem tvůj syn!
Tvůj... tvůj syn, otče!
A od této hodiny budu dělat vše, co jsi mě naučil.
Otče, jsem tvůj učedník, tvůj pravý učedník!
Neslyšíte mě, otče?
Neslyšíš mě?
Ne, nesmíte jít!
Ne! Ne! Ne!
Přísahám Bohu: Nikdy nezabiju jiného člověka, budu tu jen pro mír!
Teprve teď, příliš pozdě, si uvědomuji, že krveprolití je špatná cesta, protože... protože vždycky dopadne na nevinné.
Otče, věřím ve tvé cesty;
Věřím ve vaše modlitby a věřím ve vašeho Boha!
Jsme svobodní, Arnolde! Jsme svobodní! Jsme - svobodní.
Zabil jsem svého otce!
Danny, to nemůže být svoboda, kterou hledáme.
Právě jsem ztratil skutečnou svobodu.
Nespočívá pouze ve vnějších svobodách.
Skutečná svoboda spočívá pouze v míru a lásce,
které máme v srdci jeden pro druhého.
Otče! Zabil jsem vlastního otce.
Krevní vina mi ulpívá na rukou, otče.
Teprve teď si uvědomuji, jakou dobrou cestu mě rodiče vždy chtěli naučit.
Pouze krev toho, kdo prolil krev, může odčinit krevní vinu.
Dávám ti svou vlastní krev, když ti nyní zasvěcuji své tělo, svou duši a svého ducha.
Ježíši, prosím, žij ve mně a dělej to, co já nedokážu.
Děkuji ti, že mě od nynějška budeš žít jako své tělo. Amen.
Je to proto, že musím brzy odjet, Anneli?
Není to tak zlé, Anneli.
Parlament trvá pouze jeden den.
Ano?
Tati! Tati!
Ano, miláčku?
Mluví máma jen s tebou?
Ne, máma mluví s námi všemi.
Ale nikdy se mnou nemluvila.
Ano, mluvila s vámi mnohokrát.
Musíte tomu jen správně porozumět.
Ale já tomu prostě nerozumím.
Víš, máma mluví očima.
Pohled, který mi teď věnovala, vydal za tisíc slov.
Ano, chápu,
Ale maminka pak často říká, že je velmi smutná.
Není jen smutná, víte, ona nás prostě potřebuje.
Já tě také potřebuji.
Prosím, nezůstávejte tak dlouho pryč!
Snažím se, aby to bylo stejné jako vždy.
Ne déle než jeden den, někdy dva dny v týdnu.
Ale tati,
Opravdu se musíte účastnit každého Landtagu?
Parlament mě potřebuje stejně jako vy.
V jistém smyslu je to prostě naše rozšířená rodina.
A jako každá rodina,
Parlament také potřebuje své otce.
Jste otcem Landtagu?
Ano, víte, v podstatě jsme všichni jako velké děti.
Snažíme se společně pochopit, co od nás Otec v nebi chce.
Vždycky nám chybíš, když jsi pryč.
Velmi nám pomáháte pochopit, co maminka potřebuje.
Sbohem.
Dobře se o sebe starejte! Ahoj.
Nenecháme vás odejít!
Ne - zůstaň tady, tati! - Nenecháme tě odejít!
Musíte tu zůstat!
Musíš tu zůstat, tati!
Co se vám snaží říct vaše máma?
Měla bych si dopřát přestávku na jablka.
Děkujeme.
Zákon říká "čtvrt guldenů", ale vy mně a mým dvěma dětem ukradnete poslední bochník chleba.
Řekni mi, jak máme žít?
Ano, ano, všichni známe ta rčení.
Bože, ukaž mi, jak mám čelit této nespravedlnosti.
Povstaň ve mně nyní a konej ve mně své skutky.
Je to moje poslední vzpomínka na otce.
Než zemřel, dal mi ji do ruky.
Aspoň mi vraťte pár guldenů.
Já, změna?
Ano, jsem měnič?
Jste odporní barbaři!
Krutá zvířata!
Zuřící vlci!
Dva guldy.
Pak nebudu mít co jíst!
Pokud nemáte peníze,
pak zůstaň napříště doma, kamaráde!
Jestli jsem ještě naživu a máme v téhle zemi navrch, tak ti natáhnu kalhoty, ty loupežníku!
Dobré ráno, Winkelriede!
Už jste zase vzhůru?
Dělá dva guldenů jako vždy!
Dnes vám dám dvojnásobek.
Ano, co to je?
Moje poslední vzpomínka na maminku.
Co tam děláte?
To má dva důvody:
Až budu ležet na smrtelné posteli, nemohu si to všechno vzít s sebou.
Ani peníze v tašce mi už nepomohou.
Před Bohem se počítá jen čisté svědomí a pokoj srdce.
Za druhé se chci naučit pomáhat chudým a podvedeným lidem.
Ano, a proč tedy dáváš své peníze a náhrdelník mně, a ne jim?
To by byla jen kapka v moři.
Chci poznat jejich bolest od základu, dokud nenajdu hlubší řešení od Boha.
Zítra si řekneme, kdo z nás se lépe vyspal a kdo je díky dnešnímu setkání šťastnější.
A já se vás, Arnolde Winkelriede, zeptám zcela upřímně: Jaké je vaše tajemství?
Není to žádné tajemství, bratři.
Jako celé město jsme se vrátili pouze k našim federálním základům.
Bylo by dobré si je zapamatovat:
Chceme být jedním bratrským národem.
V žádné tísni nás nedělí od nebezpečí.
Důvěřujme v Boha nejvyššího."
Použil jsem ho, když v našem městě ještě panovaly velké nepokoje.
Ale společně jsme našli nový způsob, jak zabíjet nepřátele.
Bratři, masy nepřátel porazíme najednou tím, že z nepřátel uděláme přátele!
Co budeme dělat, když na nás Leopold III. stejně zaútočí?
I na bojišti se z něj snažte udělat přítele!
Podívejte se, kolik konfederátů se přidalo:
V prvním roce se k našemu sdružení připojilo 22 obyvatel Meggenu, 11 obyvatel
Adligenswilu, 36 obyvatel Kriensu a 5 obyvatel Horwu.
Ale pak je tu ještě 10 z Weggisu, celkem 112 Ausburgerů!
Zastavte se v příštích dvou letech! Jak dlouho už cestujete?
Čtyři hodiny.
Zaplatili jste mýtné za cestu?
Ano, před nějakou dobou.
Dva drahé guldy!
Ne, ne, ne.
Nemáme na mysli tranzitní clo.
Máme na mysli mýtné za cestu.
Tato funkce je nově zavedena.
A když už cestujete čtyři hodiny, je to pro pány jen osm guldenů.
Tento svět patří nám všem stejně! Kdo vám dává právo?
využívat nás na cestách a stezkách, které jsme si vytvořili vlastníma rukama,
v potu tváře?
Dej mi ty peníze!
Vždyť ji musíme v případě potřeby opravit!
Všechny uklouznuté plochy jsme vždy obnovili vlastníma rukama!
Postavme je před soud!
Tlačme je dolů ze svahu!
Ne!
Aaaah!
Nepouštěj mě!
Uvědomuji si, co všechno jsem udělal špatně.
Lhal jsem, kradl a podváděl, zneužíval dívky a ženy, požadoval peníze, na které jsem nikdy neměl nárok!
A já jsem se dopustil cizoložství a vyhýbal jsem se penězům, které mi nepatřily, ale všechno vrátím.
Chci to všechno vrátit!
Kdyby mě nekopnul do ruky...
Teď si uvědomuji, jak dobré může být, že Bůh nesoudí vždy hned.
Tati! Tati!
Tati, je válka! Válka, tati!
Leopold III je na cestách.
Musíte se rychle dostat do Maienfeldu.
Musíte tam vyjednat mírovou smlouvu.
Arnolde, no tak!
Arnolde, pojď rychle, je to naléhavé!
No tak, Arnolde, rychle!
Na krále Leopolda III. - Ať žije jeho jméno!
Zítra odčiníme válečnou potupu, kterou na sebe můj dědeček Leopold I. uvalil v Morgartenu.
Zítra si vychutnáme víno a jídlo v Sempachu!
Král!
Vznešený král!
Vznešený král,
Baron Hans-Ulrich von Hasenburg si přeje s vámi mluvit!
Můj pane, vrať se do Sursee!
Váš plán je prozrazen.
Zemědělci nejsou v Curychu, jak jste si mysleli;
V lesích nad Sempachem jich jsou stovky nebo dokonce tisíce!
Jsou vyzbrojeni halapartnami, meči a jitrnicemi!
Jsou tu také střelci z kuší a muži s vražednými sekerami.
Všude jsou příkopy a keře!
Tohle není místo pro rytíře s bázlivými oři.
Všichni bychom zahynuli.
Pak budeme bojovat pěšky!
Nechal jsem pány sesednout z koní.
Ó Hasenburgu, máš králičí srdce!
Tyto farmáře vám dodáme uvařené a upečené ještě před setměním!
Dnes se ukáže, kdo z nás je zbabělejší!
To není dobré znamení!
Chce nás Närrchen také poučovat?
Můj pane, nechoďte proti Konfederaci.
Stejně jako většina lebek byla rozbitá, jen několik z nich se z bitvy vrátí vcelku.
Blázen je tvé jméno, blázen jsi!
Nestůjte v cestě mé slávě!
Statečně taste meč a sejměte je!
Přestaňte, jsme přátelé!
Kdo jste?
Prosím, smiluj se nad námi!
Přicházíme z hor, odkud jsme byli vyhnáni.
Ano - pak jste vyhoštěn ze země?
Ano, ale slyšeli jsme, že jste ve velké tísni.
Chtěli jsme odčinit své zločiny.
Ze země jsou vyhoštěni pouze ti, kteří se dopustili závažných trestných činů.
Buď jste žháři, zloději, nebo dokonce vrazi.
Strávili jsme mnoho let v horách, kde jsme přemýšleli o svých hříších.
Všichni se omlouváme!
Chceme se vrátit a začít nový život!
Vrahova krev je na tvých rukou!
Nemůžete s námi bojovat pod praporem se znamením ukřižovaného!
Otočte se a vraťte se do hor!
Škoda, vraťme se zpět.
Kdybychom naslouchali duchu pokoje v našich srdcích, a ne v našich myslích, zda bychom
nevycítili, že na nich spočívá Boží milosrdenství?
Možná jsme je mohli použít v bitvě.
No, my, my to zatím nedokážeme rozlišit:
Stále nám chybí citlivost pro tento pokoj a Boží život, o kterém stále mluvíte.
Jedno je však jisté: v této bitvě bojujeme sami!
Před námi, vezměte si švýcarské chlapce!
To se mohlo zle vymstít!
Zdá se, že Pán Bůh nás má přece jen stále ve svém plánu,
i když nás nechcete!
Co si myslíte?
Ano, no, já... Nemám, co bych k tomu řekl.
Arnold Winkelried vás poučí, jak se připojit ke Konfederaci.
Ale pro tento boj - nejdřív dolů! Potřebujeme tě!
Kde se nachází Schultheiss Petermann?
Kde se nachází Schultheiss Petermann von Gundoldingen?
U Meierholze vydává poslední pokyny.
Jako vždy to má zřejmě dokonale naplánované.
vlevo, vpravo... !
Konečně se objevte!
No tak, musíme pokračovat!
Musíte přijít nahoru!
Tímto směrem se ubíráme!
Nemáme jinou možnost!
Pak sesedněte z koně.
Pokračujeme v pěším boji!
Jak jste se tam dostal?
Hej, podívej!
Hej, co to děláš?
Zhruba takhle dopadnete v bitvě, pokud se neotočíte!
Blázen je tvé jméno a ty jsi blázen!
Nestůjte v cestě mé slávě!
Vpřed, pochodem vpřed!
Donner a Doria - v těchto botách nemohu chodit.
Uřízl jsem si zobák.
Hele, podívej, to je Hermann Rhynach.
vždycky chtějí být první!
Ahhhhhhh!
Kde je pomoc pro zraněné?
Kde je pomoc pro zraněné? Vykrvácím!
No, to je to, co za to teď dostane, šprt!
Poslouchejte, muži, švýcarští konfederáti, milovaní bratři:
Jsem Schultheiss Petermann von Gundoldingen, váš velitel v této bitvě!
Stojím pod touto vlajkou.
Proto poslouchejte mé příkazy!
Nikdo nebojuje sám za sebe!
Podle rozkazu velitelů našich jednotek útočíme na nepřátele v klínu.
To má tu výhodu, že jich nemáme příliš mnoho najednou.
zapojte se do boje!
Snažíme se udělat díru do nepřátelského boku!
Ano!
Dejte ale pozor, abyste se navzájem nepřejeli!
Nyní se krátce pomodlíme a pak zaútočíme na naše nepřátele, než je napadne sundat si smrtící zbroj, bez
níž by nad námi pravděpodobně měli velkou převahu.
Schultheissi, chtěl jsi mi dát příležitost vyjednávat, než zaútočíme.
Nyní je čas jednat a nevyjednávat!
Ano! Ano!
Modleme se!
Bože, pomoz nám v této velké výzvě!
Amen.
Za ženu, dítě a vlast! -
Muži, jste připraveni?
Ano!
Jdi!
Zpět! Zpět do Meierholzu!
Shromažďujeme se! - Zpátky!
Měl jsi mě poslechnout!
Tady, tady potřebuješ železnou plechovku, abys prorazil!
A já říkám, že jste mě měli poslechnout!
Dohoda zněla, že nejprve budeme vyjednávat a nabídneme mír.
Nejméně 60 mužů, bratrů z našich řad, bylo tímto neuváženým krokem zabito.
Železo, železná krabice...
Myslíte si, že by nám to Bůh nedokázal tak skvěle uskutečnit, kdybychom jen věrně plnili svou úlohu?
Walter Stauffacher přebírá další vedení armády.
Pokud by se mu něco stalo, bude ho zastupovat Werner Fürst.
Modleme se nyní!
Náš Bože, který jsi nám dal srdce, abychom byli lidmi, kteří jsou ti k dispozici jako člověk, vyslyš nás! Vidíš naše nepřátele
a utlačovatele, kteří netouží po ničem jiném než po naší smrti.
Ale přejeme jim věčný život!
Přišli nám vzít svobodu.
Ale my jsme tu proto, abychom jim přinesli skutečnou svobodu!
Ach, jednejte s námi, jak je libo.
A uč nás své cestě, abychom se tě naučili poznávat.
Ty sám, Tvůj božský život a Tvůj účinný mír nám bude vládnout jako celému lidu.
Po ničem jiném netoužíme!
Bratři!
Blbost!
Než si navzájem rozbijeme hlavy...
My vás nebijeme, my vás bodáme, chlapci!
Jak? Ztratili jste také veškerou úctu ke smrti?
Poslouchejte mě, protože naposledy
se v tomto životě setkáváme.
Příliš pozdě, možná jen v krveprolití, si uvědomíme, že jsme všichni bratři.
O vše, o co okrádáme druhé, okrádáme nakonec sami sebe!
Ach, jak nás chamtivost žene do šílenství všechno pozlacovat!
Kdybychom mohli, stavěli bychom svá města z drahých kamenů.
Ptám se tě, králi Leopolde:
Váš řetěz je kovaný ze zlata - jaké to je žít v něm? Volněji? Šťastnější?
Ne! Víte to: Zlato váží víc než železo.
Veškerý majetek nás jen činí méně svobodnými a více úzkostnými.
O půdu se přeme a hádáme, ale s každým centimetrem roste náš zájem o její zachování a správu.
Krademe si půdu pod nohama, a přesto bychom ji mohli společně obdělávat a sázet.
Dovolujeme, aby nás od sebe oddělovaly ploty, příkopy a valy.
A přesto jsme společně měli moudrost, která se nedala ničím omezit.
Pravá svoboda je svoboda srdce.
Skutečné bohatství spočívá pouze ve spokojené duši.
Pravé štěstí spočívá pouze v pokoji s Bohem a ve společném chození v účincích jeho pokoje.
Proudí těmito účinky, řídí se, pohybuje se tímto mírem -
bychom mohli být jedno tělo, jedno tělo pro Krista!
Ano, my jsme tělo a ty jsi prdel! Bodni kluky!
Ticho, žoldáku!
Pozoruhodná slova.
Takže až skončíte s kázáním, rád přijmu vaši nabídku na 40 let míru.
Po tomto projevu bych byl dokonce ochoten zdvojnásobit nabídku míru na 80 let, pokud mi vrátíte
všechna území, která jste dobyli, jak jste požadovali.
Vždyť já budu hlavou tohoto sboru národů, který jsi jmenoval!
Ne, hlavou nad vším se musí stát Bůh sám, ne člověk!
Ach, ano? A kdo nám pak bude vládnout?
Účinný Boží pokoj.
Jeho vnímatelný proud života.
Každý to může pocítit a zažít na vlastní kůži.
Navíc můžeme všichni současně zakoušet Boží pokoj, jako bychom byli všichni jen jeden.
Jeho účinný proud života může vést celé národy jako člověk.
Bez tohoto základu, bez tohoto tajemství by nebylo Konfederace konfederací!
Už 30 let sním o založení habsburského knížectví.
Táhne se od Alsaska přes jižní Německo a střední Švýcarsko, Vorarlbersko, Tyrolsko,
Štýrsko, Korutany až do severní Itálie a Terstu.
Nikdy ho nenechám odejít!
A já už padesát let sním o tom, jak z nás, konfederátů, setřesu ďábelskou vládu Habsburků, kteří touží
po penězích a půdě, abychom mohli rozhodovat sami!
Prosím tě, Waltře, Boží mír musí být naším králem, a ne nějakým Švýcarem, Němcem nebo Rakušanem!
Jinými slovy, říkáte "ne" mé mírové smlouvě?
Říkáme "ne"!
Muži, pojďme do boje!
Teď vám ukážeme, kdo je pánem země!
Nepřijmeme vládu Boha a vyženeme vašeho Boha z vašich hlav!
Pane Ježíši, proraz cestu do všech srdcí, abychom se mohli jeden druhému darovat, jako ses ty sám za nás vydal na kříži!
Postarejte se o mou ženu a dítě!
Kopí nahoru!
Kopí dolů!
Pak už jen ...
No tak, pusťte mě, já jsem král!
Pak ještě více!
To mi přinese slávu a čest.
Pane Kingu! Pane králi, včelí královna hledá krále!
Ó králi, nechoď do Sempachu!
Je to znamení z nebe a neznamená to pro vás štěstí!
Myslíš, že se bojím tvé pověrčivosti?
Nestůjte už mému vítězství v cestě!
Vyhráli jsme!
Vyhráli jsme.
Jsme svobodní!
Jsme svobodní, a přesto zůstáváme vězni, vězni svých srdcí, dokud nepoznáme svou vnitřní, pravou svobodu.
Vyhráli jsme.
Jsme svobodní!
Vyhráli jsme Švýcarsko!
Přesto jsme ztratili to nejlepší, co Švýcarsko má, jeho srdce.
Šťastný konec spočívá ve vzniku svobodného, nezávislého a neutrálního Švýcarska.
Už jste dokončili krátkou verzi?
Ne, ještě ne.
Teď ji konečně roztrhá a vzpomene si na má slova:
Toho památného dne zemřelo mnoho lidí - a ne jen jeden.
Jaká škoda, kolik nám toho mohl Arnoldův život říct. ...
Chceme být svobodní jako naši otcové!
Raději zemřu, než abych byl v otroctví!
Důvěřujme Nejvyššímu Bohu a buďme neohrožení před lidskou mocí!
Chceme být svobodní jako naši otcové!
Raději zemřu, než abych byl v otroctví!
Chceme důvěřovat nejvyššímu Bohu a nebát se.
z moci lidí!
Chceme být svobodní jako naši otcové!
Raději zemřu, než abych byl v otroctví!
Důvěřujme Nejvyššímu Bohu a buďme neohrožení před lidskou mocí!
Chceme být svobodní jako naši otcové!
Raději zemřu, než abych byl v otroctví!
Důvěřujme Nejvyššímu Bohu a buďme neohrožení před lidskou mocí!