Историја нас учи да из ње не учимо ништа.
Стога се стрпљиво наставља вртити точак угњетавања, неправде и борбе за слободу.
Правилна вредност приче написане знојем, крвљу и сузама вероватно ће бити позната само онима који су је написали својом крвљу.
Требало би да напишете кратак историјски преглед битке код Сенпаха, а не биографију Арнолда Винкелрида!
Дани постају све хаотичнији.
Ко би касније нашао времена да прочита све ове детаље?
А шта ако име Винкелрида буде заборављено?
Стотине храбрих људи изгубило је животе заједно са њим.
Зар сви они не би имали исто право да буду укључени у хронику?
Али Арнолд Винклерид...
Само име може бити значајно за потомство,
када она обележава тај 9. јул 1386:
Леополд III, хабзбуршки краљ Аустрије, угњетач швајцарског народа, непријатељ њихових права и слобода,
постаје жртва, као и његови претходници, одлучности швајцарског народа да се одбрани и њихове храбрости.
Али без Арнолда...
Не брини више сада.
Нолдијево име неће бити заборављено.
Његово име је на уснама свих и тако ће остати.
Он сигурно неће постати легенда.
Каква штета због свег тог рада и скупе пергаменте.
Узми сада нови рол и направи га краћим!
Каква штета, волео бих да сам могао да оставим ову причу потомцима!
Хероји умиру другачије
Сценарио и режија: Иво Сасек
Ево приче!
Могу ли да се укрцам с вама у лифт?
Наравно, са Валтером поред нас, погон стоке може бити само још више благословен!
Још од када сам те упознао, једва чекам да проведем ноћ са тобом у сенима у алпској колиби!
Горе на алпу је ноћу хладно, али ако лежиш довољно близу мени, биће топло.
Зато сам тако узбуђен!
Кад би мама знала колико сам срећан!
Добро јутро, Тел, кога данас доводиш са собом?
Ово је мој унук, син моје најстарије ћерке Врени.
Па, како се зовеш?
Арнолд Винклрид.
Сви ме зову "Нолди".
Јупи! Добродошли!
Да ли спаваш у нашем поткровљу?
Дозвољено ми је да спавам у дединским рукама.
Ура! Могу да спавам у сенима са деком!
Нема ничег лепшег!
Сачекај, нећеш проћи!
Зашто не бисмо успели да прођемо кроз ово?
Окрените се, нестаните, ви који музите краве!
Овде почиње туђа својина!
Шта, туђа својина?
Од детињства па надаље смо ишли на ова пашњака са нашим дедама.
То је вода под мостом.
Пашњаци сада припадају аббату Јохану.
Цар Фридрих Прекрасни га је дао манастиру.
Цар није имао право да је преда аббату.
Склоните се, или ћемо ударити!
(Ау...)
Деда! Деда!
Нећемо толерисати то.
Хајде, да их победимо!
Ево вам, похлепни бургерчићи!
И ова лицемерна гомила монаха такође треба одмах да буде обешена.
Деда! Деда!
Да ли је све у реду?
Коров никад не умире!
Ускоро ће све поново бити боље.
Иди напред без мене.
Овде се мало одмарам.
Али позовите нас ако вам треба помоћ!
Морамо да наставимо; још увек нас чека дуг пут.
Нолди, ти први.
Ускоро ће бити боље.
Бићу одмах иза тебе.
Шта ако се Хабзбурзи врате?
Ха, они су само кукавице.
Трчали су као зечеви!
Ти проклети сточари.
Мрзим њихове штапове и батоне.
Само треба да ухватимо једног од њих као таоца.
Онда ћемо касније такође знати ко су сви остали.
Зар то није прилично познато лице?
Кажем ти, био је то његов отац који је упуцао Геслера.
Али сада он тамо лежи сасвим усамљен.
И ја нисам видео ниједан арбалет.
Дедо!
Помоћ, помоћ! Хабзбурзи су се вратили.
Дођите брзо, помозите нам!
Дедо!
Помоћ, помоћ!
Не, деда! Не!
Деда, зашто сам те оставио самог?
Зашто нисмо остали са осталима?
Не! Деда! Не!
Не!
Рећи ћу то још једном, сви сте полудели.
Да ли да га пустимо да живи како би могао да убије што више нас, баш као и његов отац?
Требало би да га предамо цару, јер ћемо добити награду!
Ми смо цар.
Поред тога, можемо показати цару где смо га потопили.
То је самосуд.
Ако одмах не престанеш, везаћемо те за њега.
Држим се по страни.
Нећу ни прста да мрднем.
Можемо то сами да средимо.
Хајде, окрени се, иначе ћеш почети да плачеш.
Дедо!
Не!
Кленем се својом крвљу да ћу се осветити и нећу се одморити док те не видим како се вијеш у својој крви.
Иди од мене, ђаволе!
Мамо! Тато! Убили су деду!
Нолди, већ три недеље не једеш како треба. Молим те!
Ако икада поново једем, јешћу само да бих се ојачао за дечаштво.
Сад, за име Бога, одустани од ових планова за освету.
Барем они боре против зла, а не само седе и моле се и ништа не раде као ми.
Освета је погрешан пут.
Бољи начин је да се искупи крвна кривица.
покривен својом крвљу!
Шта мислиш?
Када неко у вери преда своје тело и живот послушању Христовом,
да он, као онај који је умро, више не живи за себе, већ за Христа.
Нолди, он није био само твој деда!
Он је био мој отац!
Зар не бисмо прво тим убицама пожелели бољи пут?
У сваком случају, они не желе да он оде!
Онда ће сам Бог побринути да њихова крв буде проливена.
И безброј других невиних људи ће умрети са њима!
Ипак, рећи ћу ти ово:
Нећеш се придружити ниједном друштву из детињства!
Да ли си разумео то?
Да ли сте сви то јасно разумели?
Хеини, понови поново поступак тачно!
Шта смо овде ухватили, млади јелен?
Молим те, немој да ме повредиш, ја само желим да будем један од вас.
Ха! Свако може то рећи!
Да ли си питао маму за дозволу?
Она је већ заспала у ово доба дана.
У реду, доведи га горе!
Дечак је добро!
Да ли си син немачког плаћеника?
Вођа најмлађег клуба дечака?
Ја сам Дени.
Да ли су ти такође рекли да је мој отац убила?
И ти се не бојиш да дођеш овде?
Поцтусиг! То мора да је стварно!
Само да буде јасно између нас:
Мој отац је био витез у служби Рудолфа Хабзбурга.
Његов благослов на церемонији витезовања значио је:
Да буде заштитник Цркве и слабих од дивљаштва пагана.
Али онда су га замолили да изврши убиство невиних људи.
Он је такође требало да учествује у нападима Римске цркве.
Када су невине и ненаоружане швајцарске породице почеле да буду клане пред његовим очима, он је извукао мач.
Убио је своје сународнике да би заштитио немоћне швајцарске конфедерате од дивљаштва ових пагана.
Затим је побегао овде да служи Швајцарској као феудални вазал.
Мој ум ми је говорио да не идем код сина убице, али ме је срце привукло теби упркос овој обмањујућој гласини.
И то је стварно!
Ја сам Хеини!
Драго ми је што смо се упознали! Ја сам Арнолд Винклрид.
Ер... овде користимо само имена.
То је све што знамо једни о другима.
Овако се осигуравамо да смо заштићени од прогона!
Па, ја сам Нолди.
Ја сам Хеини.
И ти си дефинитивно Хајни?!
То је заиста тачно.
Дечаци не лажу. Хајде да то брзо урадимо.
Осим тебе и мене, овде има само још једна особа која се не зове Хајни.
То је Дану.
Да ли је твој отац иза овог дечачког доба?
Он и ми смо се крвљу заклели да ћемо се борити за Конфедерате док њихова заклетва, положена пред Богом, не буде испуњена.
Коју се заклетву мислиш?
Ти си Швајцарац и питаш Немца?
Ми желимо да будемо један народ браће.
Нека нас никаква невоља не раздвоји, нити опасност...
Ми желимо да будемо слободни, као што су били наши оци...
Боља је смрт него живот у ропству...
Желимо да верујемо у највишег Бога...
И не бојати се
пре моћи људи!
Које тешкоће можемо поделити са вама?
Тел је био мој деда!
Ох, тако ми је жао!
И они су га утопили право пред мојим очима!
А одрасли ништа не предузимају по том питању.
Они могу само да се моле.
Молим!
Никад не престај да се молиш!
Ко нам још може помоћи?
Али си у праву!
Морају уследити акције!
Понекад и даље морамо да помогнемо одраслима са овим.
Хоћеш ли ми помоћи да се осветим за крв мог деде?
Бог је рекао да се крвна кривица може уклонити само крвљу онога ко ју је пролио.
Знамо ланац команде тројице војника који су утопили вашег деду.
Да ли сте сви укључени?
Ми желимо да будемо један народ браће.
Стоп! Чуо сам једног од тројице како виче да он неће учествовати у томе.
Не желимо да проливамо невину крв.
Ја... то сам био ја... то сам био ја!
Брзо, не можемо их још дуго држати!
Хеј, шта се овде дешава?
Човече, хајде да одемо одавде!
Хајде да одемо одавде!
Да, дечко, наравно да те имамо!
Не! Пусти ме!
То је добра пара за роба!
Зар се не слажете?
Хајде, остави га на миру!
Морао је да гледа како си му угушио деду.
Па шта?
Такав је живот.
Не убијамо га, само га продајемо.
Пустите ме, убице!
Где сам?
Не брини, друже, ми смо пријатељи!
Где су Хабзбурзи?
Они су нестали.
Ми смо овде у планинама, живи и здрави.
Да ли су стрелице дошле од тебе?
Заправо, ми их требамо само за лов.
Ми смо прогоњени валденски хришћани.
Када смо те случајно затекли док смо били у лову и видели да си у смртној опасности, дух Господњи нас је обuzeо.
Верујемо у крштење у Духу Светом и у духовне дарове Божије.
Против наше боље процене, осетили смо се инспирисаним да вас ослободимо и доведемо ваше џелате пред лице правде.
Чуо сам много о валдензима.
Али сви кажу да ти никада не би подигао оружје!?
Ми бисмо радије умрли као наш Господ Исус Христос.
Ослобађајући ме, зар нисте довели своје животе у опасност?
Да, али како бисмо могли да стојимо по страни и гледамо како убијају или продају у ропство немоћног дечака?
Током последњих 300 година римокатолици су убили више од 22 милиона невиних људи у седам крсташких ратова.
Само у Јерусалиму су убили 60.000 Јевреја,
јер нису хтели да пређу у католицизам.
Да, баш као и 10.000 Стедингерових фармера тада.
Већ годинама покушавају да нас и наше породице поклају.
Не брини, дечко.
Већ годинама смо у смртној опасности зато што желимо да се покоравамо само Светом Духу,
а не инквизиторима са њиховим крстоносцима.
Значи, заиста то не желиш?
Хајде да видимо који бог је овде јачи!
Дуго те тражимо!
Већ дуго смо припремали место за вас...
Ајде сад!
Ставите руке иза главе и пратите нас!
Ради са нама шта год хоћеш.
Али пусти овог дечака на слободу.
Он је видео довољно суровости!
Значи ли то твоја последња жеља?
Да, немам више никаквих захтева!
Изведи дечака напоље.
Он нам може бити од велике користи.
Погледај овај знак!
То ће ублажити ваше смртне муке.
Моје најдубље биће је толико испуњено истинским врлинама и добрим својствима Христовим да ми није
потребан комад мртве гране да ме подсећа на Њега.
Прво пробуши јој језик, а када га пробушиш, спали је!
Да, господине.
Да ли желите своје погубљење или поновни крштење у кућу вашег оца, да бисте барем могли ући у рај?
Има ли и у рају католика?
Ко још?!
Онда не желим да идем тамо.
Више бих волео да будем у пакао са нашим људима.
Кад бих само могао да никада више не видим сурове људе попут тебе, нити да останем тамо где си ти присутан.
Поломљен му кости!
Ако се покајеш, биће ти дата Госпођа вечера и уђеш у рај у Божијој благодати.
Био сам тамо када су католичке трупе поклале хиљаде нас.
У једној од ваших цркава нашао сам педесет наших жена без главе и видео њихову децу
како још увек сисају груди својих мртвих мајки.
Можете узети наше временске животе, Господе Боже, али
Он ће нас искупити за вечни живот у Својој слави.
Али ти, ти ћеш горети у вечној ватри, заједно са својим причешћима и крстовима.
Да ли су и тебе довели овде против твоје воље?
И ја
Да ли сте овде дуго?
Верујем заувек.
А одакле си?
Из Елзаса.
Отели су ме.
А сада? Где смо сада?
Немам појма.
Завезали су ми очи.
И ти?
Али мислим да то мора да је манастир, јер је овде аббат Јоханес.
Абат Јован? Сигуран ли си?
Да, дефинитивно, јер се мој отац такође звао Јоханес.
Да ли је он? Да ли он више није жив?
Ни мама не жели.
Ко је то урадио?
Римска црква.
Прво су уништили само наше синагоге.
Сина... шта?
Ово су куће.
Ви их зовете "цркве".
Онда нам више није било дозвољено да будемо на улицама током хришћанских празника.
Шта мислиш под "ми"?
Да, Јевреји.
Све јеврејске књиге су морале бити спаљене, а ми смо морали да носимо посебну одећу.
Није било тако лоше, али нам онда више није било дозвољено да останемо у нашој кући.
Одузели су нам све.
И хтели су да нас присиле да се крстимо.
Моји родитељи то нису хтели.
Онда су ми пред очима одсекли главе.
Толико ми недостаје дом!
Сада морамо бити храбри.
Сигурно нећемо дуго бити овде.
Дани! Дани нас неће изневерити!
Ко је Дени?
Мој најбољи пријатељ.
Моји родитељи су још увек живи, али ће нам моћи помоћи једнако мало као и ваши.
Зашто не?
О, они само настављају да се моле, али ништа не предузимају.
Али Дени, мој пријатељу, ће доћи; он ће нас одавде извући.
Ви више нисте сама, Анели.
Сада сам ти старији брат.
Док год живим, желим да будем ту за тебе и да се бринем о теби.
Ви више нисте сами.
Зашто сте на овој страници?
Вежбајте да од раног узраста избегавате супротан пол!
Зашто још ниси прешао даље?
Управо сам му објаснио да се ствари овде крећу преспоро.
И разговарали смо заједно о томе како бисмо могли да доведемо ову ситуацију под контролу.
Тс, чини се да потичу из добре породице!
Спусти се сада! Још увек има посла за тебе у врту.
Тамо можете припремити тло за нову цветњаку.
Брзо, падни на колена!
Шта се сада дешава?
Она се ужасно повредила док је копала.
Мислио сам да си мртав, вриштао си тако гласно!
Будите пажљивији са опремом!
Морамо одавде да одемо што пре.
Овде се мора да се догодило нешто ужасно.
Састаћемо се вечерас када се све стиша.
Открио сам пролаз у подруму који би нас могао одвести до слободе.
Брзо, хајде да све закопамо.
Да ли је могуће да ипак нисмо у манастиру?
То више звучи као паб.
Али људи у пабу не шапућу.
Али зар жена није рекла да мушкарци и жене избегавају једни друге?
Али да ли си видео шта су ти ужасни људи урадили једни другима?
То вероватно није било намењено нашим очима.
Дођите брзо!
Обесићу кесу са хлебом на прозор, па ће Дени знати где смо кад дође.
Дани, знао сам да ме нећеш изневерити!
Ми желимо да будемо слободни, баш као што су били наши очеви!
Боља је смрт него живот у ропству.
Ни тешкоће ни опасност нас не могу раздвојити.
Буди спреман у исто време сутра.
Долазимо да те узмемо! Твоји браћа и Дени!
Знао сам! Знао сам!
Он је овде!
Зар нисам рекао да ће доћи?
Дени је овде!
Шта ћемо сада радити?
Сутра у исто време
Он ће доћи по нас.
Дођи у моју собу када све постане мрачно и тихо.
Али узми све што имаш.
У реду. Видимо се сутра увече.
Они су овде!
Вуците док не стигне лествица.
Толко касно напољу?
Куда ћемо ићи?
Па... хм...
Пусти ме, ђаволе!
Не желимо да дуже останемо у кући убистава у којој убијају децу... ...где нам људи лажу
и пију се... ...и раде ужасне, голе ствари!
Говориш веома непромишљено!
Могао бих да будем твој непријатељ, и онда би ти се десило оно што си управо описао.
Погледај ме! Зар се не познајемо?
Ти си човек из језера!
Да, али да ли изгледам као ђаво, како си ме тада звао?
Слушајте, ви двоје!
Веровали или не, ја сам твој пријатељ и већ годинама патим због ових ствари које си и сам видео својим очима.
Зашто још ниси отишао?
И зашто још ниси спалио ту ђавољу кућу?
Јер би било немудро!
Знам твоју судбину, Нолди!
Ако бих побегао, исто би се догодило мени и мојој кући као што би се догодило теби и твојима ако бисте побегли.
Стотине деце која нису смела да постоје убијена су иза ових манастирских зидова.
Од увођења Инквизиције од стране Грегорија IX, на рукама ових појединаца је било много крви.
Зашто они све ово раде?
Они хоће да им буде по њиховом, а осим тога су похлепни и увек желе више новца!
И када су нашли богато домаћинство, спалили су своје жене као вештице и одузели им имовину.
Ако си нам пријатељ, помогни нам да побегнемо сада!
Да ли бисте предали своју породицу и све своје рођаке овим убицама и инквизиторима?
Да ли да то урадим са својим?
Ох, да ли то мислиш?
Погледај, да је реч само о овом једном малом манастиру, било би сасвим једноставно.
Али иза свега тога крије се глобална сила која нас гони својим инквизиторима где год да побегнемо.
Хајде да се вратимо унутра.
Свака промена мора да потиче изнутра.
За то сам се све ово време молио.
Хајде да формирамо тим, и Бог ће нам показати Своје путеве!
Међутим, не желим да радим са било ким ко се само моли, а не делује.
Уосталом, од тога неће бити ништа.
Свиђа ми се што си тако искрен; али никада не престај да се молиш и верујеш, чак и ако понекад треба више
времена да нам се молитве услише; али биће услишене!
Хајде да уђемо унутра.
У реду, седите обоје.
Сада овде чекај.
Неко ће ускоро бити овде.
ко ће ти дати твој следећи посао, зар не?
Имам идеју како да изазовем промену изнутра.
Сестро Марта, где си?
Претпостављам да је ово било ништа више од глупе детинјасте шале!
Али сачекај! Хајде, имам за тебе неки озбиљан посао!
Морамо поступити вештије да нико не схвати да смо ми иза тога.
Већ имам идеју!
Боже, умирем од глади!
Ти безбрижна кучко!
Манијачићу за чишћењем! Ти си ништара, неваспитаник!
То није било намерно.
Нисам знао да је толико клизаво.
О, не, опет не!
Ох, већ дуго знам да је твоја танка глава
Не одговара вашој величини!
Шта ћемо сада радити?
Ствари које морамо да радимо с времена на време.
Ти глупаво девојче!
Ако не можете да се уздржите, барем научите своје људе како да сиђу са коња!
Хајде, одсеци га и изнеси га у башту!
Не! Не!
Не у врту! Не! Не убијај мало дете!
Како сада стижеш овде?
Можда бисмо их требали одвести и у врт?
Не! Не!
Хајде!
Не!
Слушај овде, ти дрски мали пакосниче!
Ако се сада закунеш да никоме никада нећеш рећи шта си управо видео, онда ћемо те оставити на животу.
Кунем се, кунем се, кунем се!
Требало би да је одведемо у кулу!
У овим годинама?
Хајде!
Боље спречити него лечити!
Не!
Хајде!
Не!
И ја ћу се осветити!
Сва молитва на свету неће помоћи!
Клео се Богу, извући ћу те отуда!
И Дени ће ми помоћи с тим!
Нећемо те изневерити!
Знао сам да ме нећеш изневерити, да ћеш доћи!
Зашто си још увек овде?
Хајде, рећи ћу ти све детаљно, по једну ствар одједном...
... а отац Валдес се превише моли и премало ради!
И шта сада предлажеш?
Шта могу да учиним за вас?
Само иди тамо и расподели све са дечацима,
што сам ти рекао међу људима.
Пчелице ће цвркутати ове грехове са кровова колико год буде потребно,
док се не појави борбени дух међу људима и не сруше све те куће ђавола!
Нећемо се одморити док се не сломи цела моћ Хабзбурга!
Клео се својом крвљу да ћу се осветити.
Освета за деду, освета за сву убијену децу, освета за Анели у кули, освета за све лажи и нечистоћу онога што раде.
Можда смо малобројни, али не морамо да победимо у рату.
Само треба да га покренемо и пустимо у рад.
Ми ћемо ширити ове гласине и, ако Бог да, бићемо победоносни!
Ако Бог да?
Након што сам све ово видео, више не могу да верујем у Бога!
Зашто, бре, то говориш?
Сада ти верујем само теби... и физичкој снази!
Јеси ли чуо шта се дешава у манастиру?
Да, тамо горе би требало да буде бордел!
Скелети, да, малих деце!
Стотине су тамо сахрањене.
Тамо горе такође држе дечје робове заробљене!
Каже се да је девојка годинама била закључана у кули јер је била сведок суровог убиства!
Неко би требало да спроведе истрагу и претражи сваку собу у овој кући!
Анели, још само мало и бићу код тебе!
Извућићу те отуда.
Обећавам ти то!
Само један талер! Само један талер!
Замисли чистилиште!
Само један талер!
Талер за индулгенцију!
Само један талер!
Замисли чистилиште!
Оне су вештице — склоните се!
То су две вештице!
Не! То није тачно.
Он само жели да прикупи награду!
Оне су вештице — склоните се!
Ја нисам вештица! Не, то није тачно!
Остави ме на миру!
Он жели само мој новац зато што сам богат!
Не! Не!
Не! Не! Оставите га на миру! Молим вас, молим вас, пустите га!
Он је крао само зато што нисмо имали више новца да купимо дрва!
Остави га на миру! Не, о Боже, не!
Нека ти ово буде лекција од данас па надаље!
Шта се овде дешава?
Шта је то био тај ужасан врисак пре тренутка?
Викање? Да ли је било викања?
Можда треба да видимо...
Здраво, оче Арнолде!
Арнолд!
Оче!
Мој вољени сине!
Сјајно је што сте овде.
Али у земљи влада толико немира.
Знам, неће проћи дуго пре него што избије рат!
Чујемо да Леополд жели да прошири своју власт.
Добро се чувај, сине мој!
Време је за стабилну владу, Оче.
То је као проклетство; земља је фрагментирана.
Исток се одвојио од Запада и свуда влада немирност!
Желим да ујединим све земље.
Један народ – један језик – једна религија – један краљ!
Желим целу ову земљу!
Али ми ће бити немогуће да га управљам ако не могу да именовам суправитеља – или чак два.
Цео алпски регион је један котао немира.
Он је постао уточиште за све јеретике и њихове савезнике.
Ове земље су пуне аустријских вазала који су склопили уговоре о врховности са Швајцарцима.
Тешко нама ако избије рат!
Ха, шта је са Леополдом I, јединим законитим наследником престола после Хенриха?
Сампроглашени велики мајстор више не може сам да се снађе и изненада му требају суправитељи?
Кога си имао на уму?
Никоме другом до мом брату.
Фридрих Лепи?
Да ли си потпуно изгубио разум?
Ко још?
Нико други осим Луја Баварца не би био узети у обзир.
Заједно би поделили власт на западу и југу.
Луј Баварски?
Па, зашто да не?
Али твој брат – никада!
Он само чека прилику да ти скине круну са главе.
Ризиковаћеш живот и удове за њега!
Не ако глава Фридриха падне пре моје!
Ваша Част?
Принц Лудвиг Баварски је управо стигао.
Ускоро га нећеш називати 'принцом', већ 'краљем'!
Мој драги Лудвиге, знаш зашто сам те позвао.
То је велика част и радо ћу то размотрити.
Шта овде значи "think"?
Позвао сам те да завршимо последње детаље.
Да бисмо са вама разговарали о вашем састанку!
Сада више нема повратка.
Урадићу све што могу.
Мој Лудвиге, као што знаш, више ти верујем него свом брату.
Али ти такође знаш колико је Фредерик похлепан када је у питању земља.
Зато ти саветујем да пажљиво пратиш Фридриха!
Ако то не учините, коштаће не само моју круну, већ и вашу.
Да ли смо се разумели?
И ти ми верујеш да ћу поступати у твом најбољем интересу?
Али, наравно, верујем да си способан за много више!
Када успоставимо контролу над земљом и ујединимо све преостале федералне територије у Хабзбуршко царство,
обећавам ти половину круне ако успеш да уклониш Фредерика из наше тренутне неопходне алијансе.
Али он је твој брат!
Хоћеш да га издаш?
Превара! Живот је пун преваре!
Једино питање је ко ће први ударити!
Гарантујем ти: Фредерик ће ударити чим му престо буде обезбеђен!
Саветујем ти, када све буде под контролом, Фридриху, због његове похлепе за земљом, у приватности...
Али, Ваше Величанство, бојим се за народ!
То би ме каменовало!
Народ! - Народ увек верује само ономе што му се каже!
Само му реци: Фредерик је хтео да убије свог брата Леополда ради отаџбине.
Да ли смо се сада разумели?
Ваша Част?
Твој брат, Фредерик Прекрасни, управо је стигао.
Мој драги Фридрих, какав дан, какав час!
Да је само благословени Рудолф фон Хабсбург доживео да то види!
Позвао сам вас овде да, у складу са древним обичајем наших предака,
да буде правилно освећено за вашу службу.
Нажалост, морам да вам кажем да папско благословљење неће бити одржано.
Али ко би нам још могао уделити благослов краљевске службе?
Абат Јохан из манастира Клауснер могао је да да благослов.
Већ сам са њим преговарао о томе.
Ово нас кошта готово више новца него што папе траже,
Можемо ово питање решити приватно, у оквиру нашег малог круга.
Али игуман је поставио један услов.
Од када аббат поставља услове краљевима?
Па, он захтева претходно исповедање, иначе не може дати свој благослов.
Па, то је о мом... то је о мом краљевском брату.
И он би... би ме одмах погубио да је знао... оно што ћу данас овде признати.
Сине мој, шта говориш?
Да ли сте свесни шта то значи?
Зар се не бојиш... страшног пожара?
Да, да!
Колико дуго ћу морати да плаћам?
Нећеш одатле изаћи још 10.000 година!
Шта ђавола да сада радим?
Само недавно нам је Бог открио колико је заправо милостив.
Али синоћ ми је Он открио строги суд који те чека и наложио ми да ти представим овај уговор.
Изгледа да Бог има велико разумевање према теби, јер ми је цена откупа веома ниска.
Једноставно пренесите све пашњаке Швица овом манастиру, и ватра ће се угасити над вама.
Хвала вам, хвала вам, хиљаду пута хвала, добри оче!
Потпишите ово... овај уговор одмах!
Да, добро. Падни на колена!
У име Папе упућујем вам папски благослов.
и помазање за твоју службу. Амин.
Ако би твој брат — или, још горе, ако би људи сазнали оно што само нас двоје сада знамо — било би много џелата за тебе.
Сигуран сам да ћеш ми током времена много тога моћи да понудиш.
Чаратант, наредићу да те погубе!
Онда ће те то коштати све!
Ја сам свет човек, и народ је иза мене.
Да, два будућа краља у нашој кући истог дана!
Какво догађање!
Ево Лудвига Баварца!
Поштовани судијо, могу ли да вас нешто питам, поштовани судијо?
Какав посебан дан данас!
Добродошли, Ваше Величанство!
Видиш, сви су спремни, баш како си желео.
Били смо помало знатижељни да сазнамо шта спремате са овим малим окупљањем.
Па, видећеш.
Донео сам ти поклоњ добродошлице.
Али сада прати моје инструкције и стани у ред.
Сада отвори уста и затвори очи.
Колико је непочасно и нереспективно презирати краљев дар!
О краљу, опрости овај велики грех.
Ја сам бесан!
Зашто грешити?
Ја сам га изабрао.
Њега, за шта? Изабран за шта?
За разлику од тебе, он то не воли.
о вредности пролазног злата.
И пошто он ово сведочи тако храбро, он се двапут показује као истински Христов слуга.
Он ће чути моје свето исповедање.
Ако је то ваша жеља, Ваше Величанство.
Али ако су сви бескорисни и нечисти... нека тако буде!
Ваше Величанство, ја сам превише млад и неспособан.
Не могу да чујем твоје исповедање.
Млади монаху, сасвим сам способан да пренебрегнем оно што радим.
Бог ми је дао дар да разумем људску природу.
Знам да си ти прави човек за овај посао.
Да, али зар не разумеш?
Немам појма!
И желео бих да мање наглашаваш лажну скромност своје младости.
Дакле, желим да се исповедим пред Богом...
Са свим дужним поштовањем!
Монах!
Пре него што наставиш са својом исповеђу, инсистирам да ми буде дозвољено да ти исповедим своје грехове.
Ох, па тако се то сада ради?
Молим вас да одвојите време да послушате причу мог живота.
Желео бих да вам кажем ко сам и одакле долазим, и да сам у суштини две особе.
Имао сам само седам година када су мога деду убили пред мојим очима.
Још увек могу да видим његове очи данас...
... И видиш, зато су све гласине које круже о овом манастиру истините.
Дани их је поделио у моје име, заједно са дечачким клубом.
Овај игуман и свештеници желе само задовољство, робове, новац, моћ!
Као гнушави лицемери, они користе властодршце као степеник.
Абат Јохан следи свој узор, аббата из Мурбаха, који је 1291. године продао цео град
Луцерн и његове становнике хабзбуршком краљу.
Увек је исти низ догађаја: спасење из чистилишта по цени Алпа, кућа, стоке и колица.
Ово доноси царинске дажбине, приходе и власт над народом.
Царине и приходе, да!
Али зашто моћ над људима?
Јер они ходају унаоколо и свима говоре да им је цар дао земљу.
Међутим, касније га продају истој особи.
А још касније, опет земља уместо чистилишта – ради увек нових грехова.
Тако се точак врти.
Али сигуран сам да вам то не морам објашњавати, Ваше Величанство.
То је то.
Шта ћете сада да урадите са мном, Ваше Величанство?
Признајем ти свој последњи грех.
Али сам мислио да... да ово може бити моје последње исповедање.
Можда ћете ме разумети када вам откријем последњи терет на својој савести:
Сваки дан издајем своју нацију, јер је моје срце давно са вама, Швајцарци.
Дивим се вашем јединственом постављању циљева.
Живиш као да имаш само једно тело, и чинећи то не тражиш своју вољу, већ желиш само да успоставиш Божије царство међу вама.
Заиста, ви сте уједињени народ браће!
Живите заједно и умирете заједно!
Мир Божји – желите да Му се покорите!
И на крају, ово мора да доведе до царства мира које нам је Христос обећао.
И ја желим да будем тамо!
Да ли ћеш ме сада благословити?
Да ли си полудео?
Нестало – све добре пашњаке, све то драгоцено земљиште –
игуман, манастир?
А шта је са мном?
Зар те није брига,
ако осиромашим пред твојим очима?
Сада ме слушај: знаш да ми заправо не поседујемо све то земљиште.
Чему нам служе ако људи свуда живе по двојним уговорима?
Али на овај начин, похлепни игуман ће наплаћивати високе царинске дажбине, и биће спорова и устанка.
И управо они су разлог да интервенишем и остварим оправдана освајања.
Задивљен сам оним што опет излази из тебе.
Ако је то заиста случај...
Зашто не бисте поразговарали са Лујем Баварцем?
Када је недавно споменуто име игумана, његове иначе љубазне очи су блистале мржњом и презиром.
Чини се да он зна нешто о игуману што ти не знаш.
Било је времена када су људи куцали на врата пре уласка.
Ако би папа Павле V и римски сенат тог доба још били живи, да ли бисте могли да станете пред њима?
Шта мислиш?
Људи кажу да бисте такође требали испустити рибњак у вашем манастиру.
Рибњаци? -
Уопште немамо рибњаке.
Заиста?
Не.
Али ова прича је вековима опште позната.
Како је Римски сенат оправдао неопходну легитимност бордела када је папа Павле покушао да их укине?
Римски сенат је тврдио да су бордели неопходни за мушкарце.
За који мушки свет?
За свештеничко ...
Сви сенатори су тврдили
Бурдели су једини начин да се свештеници заштите од завођења жена и кћери.
Значи, они су тврдили да?
Да ли је то заиста била само тврдња?
Сви знају да је такозвани "Свети град", са скромном популацијом од 100.000 становника, био дом за више од 6.000 проститутки.
Али шта је било горе – шта је пронађено када је ископан велики рибњак поред римског манастира?
Неколико костију – можда неколико лобања беба.
То је... па, бивше... бивше дечје гробље.
Зашто си одједном тако површно скромan?
Било је више од 6.000 лобања беба, пријатељу мој!
6.000 беба, 6.000 копилића, оца монаха, мајке монахиње.
Које чистилиште, која цена индулгенције икада може искупити ову зверство?
Ако неко сазна нешто што само нас двоје знамо — проклети мали монаху, кажем ти:
Наредићу да ти ископају башту и подрум.
Имам увид у твој живот!
Овде нема пролаза!
Последњи пут:
Ако одмах не послушаш, добићеш тучу!
Овде нема пролаза!
Нови краљ је дао ову земљу Светом Јовану монаху!
Пх, ти називаш овај црквени гас светим, оног свештеника који нам вади последње паре из џепова?
И краде нам извор прихода, наша поља, наше ливаде?
Затвори пећ, ти проклети фармер крава!
То си рекао прошли пут!
Са тешким срцем морам да вас обавестим да сте разљутили господара манастира.
Сада је пред архиепископом Констанце подигао оптужбе против тебе и такође је добио његову подршку.
Ти си искључен из Цркве.
А нама, свештеницима мале Швајцарске, било је забрањено да отварамо цркве за мису!
Превише је сурова казна коју нам је твој Господ наметнуо.
Врата цркве остају затворена за све, укључујући невину децу која треба да буду крштена.
За мртве који желе да пронађу своје последње уточиште на црквеном гробљу, као и за младе парове који желе да се венчају.
Сада идите кући и тихо се молите за себе.
Цар никада није смео да да земљу аббату!
Треба да се осветимо!
Обећање за игумана!
Здраво?
Могу ли вам помоћи?
Ко си ти?
Веома си вешт са тим тамо.
Ко си ти?
Пријатељ Денијев.
Урадили сте нешто веома опасно.
Ја такође могу прилично добро да бацим ову ствар.
Да, знам.
Али су ми такође рекли
да не убијаш људе насумично.
Ја сам Валтер Штауфхахер.
Знам све о теби, Арнолде.
Зашто си дошао?
Игуман нам је нанео велику срамоту.
Ми желимо освету.
Разговарали смо са Лујем Баварским, краљем по благодати Божијој.
Надбискуп Мајнца је његов пријатељ и он ће такође поново отворити наше цркве.
Сутра ћемо упаднути у манастир и ставити крај овој ствари.
Донео сам ти планове напада од Денија и захтев за услугу од краља Лудвига.
Захтев за услугу од краља?
Да, он те пита да ли би желео да постанеш његов гувернер стратешки важног града Бругг?
Ја, хабзбуршки гувернер?
Не, наравно да не, швајцарско-немачки, наравно.
Краљ Лудвиг ми је у поверљивом разговору рекао да жели да постане Швајцарац чим за то дође време.
Па, шта да му јавим?
Па, молићу се за то.
Молиш ли се опет?
Онда се чини да Дени више није сасвим у току.
Анели, још само мало и бићу код тебе!
Занимљиве речи говориш, монаху!
Зар те јуче нисам видео у цркви?
То може бити.
Морао сам да се обратим људима тамо.
Па, па, обраћајући се народу...
Морам да одем у пореску управу.
Тамо ће постати очигледно,
да ли је то питање већ на уснама свих
Да ли је неко чуо неке вести од оца Арнолда у манастиру?
Само сам попио, нисам ништа чуо.
Хајде да одемо, овде нисмо на дужности.
Скини руке са ње!
Рекао сам држи руке од ње!
Мешаш се у мој љубавни живот!
Побрини се за њега пре него што крвари до смрти!
Еј, погледај, он је погођен!
Оче!
Арнолд, мој вољени сине!
Где си био све ово време?
Увече атмосфера је увек таква да се осећам најближе Богу.
Имао сам догађајно мирно време, оче.
Шта си овде радио?
О, ништа. Ја... ја сам само посколио ножем.
Љубав верује свему...
Кад бих само могао да ти верујем.
Толико дуго сам те учио путевима Господњим.
Ти си најдража ствар коју имам на овом свету.
Дао бих свој живот за тебе ако би неко покушао да ти га одузме.
Али и даље видим трагове дубоке мржње у твојим очима.
И нешто у мом уму тоне кад те сретнем.
Да ли си заиста мој ученик?
Увек си био диван отац према мени.
Ниједан син никада није примио више љубави него што сам ја примио од тебе.
Волео бих да сам ти бољи син.
Неко ко може да уради оно што си ме увек тако дивно учио.
Али ми једноставно недостаје снаге да то спроведем према твојим жељама.
Вероватно си у праву.
Потребна вам је сила Светог Духа.
И како могу да закључим из Светог писма, теби недостаје истинско крштење вере.
и дар Духа Светога.
Ако желиш, можемо повремено разговарати о томе.
Једноставно не вежбам довољно.
Годинама нам обећавате да ће доћи спасење.
А Анели?
Она и даље седи тамо горе у кули!
Опрости ми, оче, али ми недостаје.
Чак ни не знам како је она.
Веруј ми, сине.
Бог је дао чврсту увертву да ће ускоро довести до спасења.
Суђење је Божји посао.
И знаш да не желим да будем издајник.
Требало би да очувамо мир и тиме будемо узор.
Само тада ће се људи променити.
И изнова и изнова сам вас учио да то није кроз освету и мржњу,
али кроз самопожртвовање и љубав гради се царство мира.
Морамо научити да дамо своје животе, као што је Исус дао свој за нас.
Један је умро за све. Сви живе кроз Једног.
Анели, нисам те заборавио.
Сутра је дан.
Нолди и сви твоји браћа.
Да ли настављаш свој протест?
Да ли и даље одбијаш да једеш?
На земљи лежи мртав човек, а нико не зна ко га је оборио?
Можете ли да препознате лица кроз затворене визире?
Само тренутак...
Видео сам лице.
Наравно, видео сам га на тренутак.
Ко је опет био?
Не, то би било немогуће!
Шта је немогуће?
Не могу да га нађем међу свим витезовима, али у манастиру!
Шта значи "у манастиру"?
Наравно, сада то јасно видим.
Али како овај човек улази у овај оклоп?
О коме причаш?
Да, да, од брата Арнолда!
... Омиљени оца Валдеса.
Ако то није био он, мора да има близаначког брата.
Ах, добро јутро, брате Арнолде.
О, шта то имаш у руци?
Ох, ништа.
Да ли си повређен?
Посколио сам се док сам радио неке столарске послове.
Па, да ли да погледамо?
Хеј, о чему је то?
Дакле, свештениче, дошао је твој час!
Тихо, неко долази.
То мора да је Арнолд.
Коначно се поново виђамо.
Не, витез.
Дани! Дани, то сам ја!
Арнолд, шта ти, бре, изгледаш?
Арнолд! Арнолд!
Једва сам чекао овај дан!
Прошло је толико година.
Прошло је превише година.
Али сада, коначно! Сутра је дан!
Не, ствар која ме се тиче је постала позната.
Барем не могу поново да носим свештеничку мантију.
Морамо данас да ударимо.
Али све иде по плану!
Спреман сам!
Хајде, тамо напред је неред!
Анели! Анели!
Анели, коначно је дошло време!
О, Анели!
Време је, Анели!
Извућићу те одавде!
Заувек!
Анели, не желиш ништа да кажеш?
Анели, зар ме више не препознајеш?
То сам ја, Анели.
Реци нешто, било шта.
Не! Не, Анели!
Ко је био то?
Стоп!
Ко си ти?
Не, оче!
Не! Не!
Оче, не!
Не! Не! Не!
Не, оче!
Зашто ниси сачекао још сат времена?
Онда бисмо видели Божје спасење.
Не!
Сада је овде!
Не! Не!
Сада смо освојили нашу дуго очекивану слободу!
Али тебе, мој вољени сине, изгубио сам!
Не, оче, не смејеш да одеш!
Оче, послушај ме!
Знам да се не би требало курити, али сада се кујем пред Богом и пред тобом, Оче.
Бог ће ми дати снагу да... да га испуним током свог живота, Оче!
Ја сам твој син!
Ваш... ваш син, оче!
И од овог тренутка па надаље, урадићу све што си ме научио.
Оче, ја сам твој ученик, твој истински ученик!
Зар ме не чујеш, Оче?
Зар ме не чујеш?
Не, не можеш да одеш!
Не! Не! Не!
Клео се Богу: никада више нећу убити другог човека, већ ћу бити ту само за мир!
Само сада, прекасно, схватам да је проливање крви погрешан пут, јер... јер то увек пада на невине.
Оче, верујем у твоје путеве;
Верујем у ваше молитве и верујем у вашег Бога!
Слободни смо, Арнолде! Слободни смо! Слободни смо!
Убио сам оца!
Дани, не може бити да је слобода оно што тражимо.
Управо сам изгубио своју истинску слободу.
То не лежи искључиво у спољашњим слободама.
Истинска слобода лежи само у миру и љубави.
које имамо једни за друге у нашим срцима
Оче! Убио сам свог оца.
Крвна кривица се лепи за моје руке, Оче.
Само сада препознајем добар пут који су ми родитељи увек желели да науче.
Само крв онога ко просипа крв може искупити кривицу за крв.
Дајем ти своју крв, освећујући ти сада своје тело, душу и дух.
Исусе, молим те, живи у мени и учини оно што ја не могу.
Хвала ти што ћеш од сада живети као своје тело. Амин.
Да ли је то зато што морам ускоро да одем, Анели?
Није толико лоше, Анели.
Државни парламент се састаје само један дан.
Да?
Тата! Тата!
Да, моја драга?
Да ли Мами говори само теби?
Не, мама говори са свима нама.
Али она ми никада није проговорила.
Да, она је са вама говорила много пута.
Само мораш да то правилно разумеш.
Али ја једноставно не разумем.
Знаш, Мама говори очима.
Твој поглед пре тренутка је рекао више од хиљаду речи.
Да, разумем.
Али мама често каже да је веома тужна.
Не само да је тужна, знаш, она нам је једноставно потребна.
И ја те требам.
Молим те, не одсуствуј тако дуго!
Покушаћу да остане као и увек.
Не дуже од једног дана, понекад два пута недељно.
Али, тата,
Да ли заиста мораш да присуствујеш сваком састанку регионалног парламента?
Државни парламент ме треба подједнако као и теби.
У једном смислу, он је само наше проширено породично дрво.
И као свака породица,
Државни парламент такође треба своје осниваче.
Да ли сте отац покрајинског парламента?
Да, знаш, у основи смо сви само велика деца.
Тамо покушавамо заједно да разумемо шта наш Отац на небу жели од нас.
Увек нам недостајеш кад те нема.
Ти нам толико помажеш да схватимо шта Мама треба.
Збогом.
Добро се брините једни о другима! Бај.
Нећемо да те пустимо!
Не — остани овде, тата! — Нећемо да те пустимо!
Мораш да останеш овде!
Мораш да останеш овде, тата!
Шта Мама покушава да ти каже?
И ја бих требало да се почастим јабучном паузом.
Хвала вам.
Закон каже "четвртина гулдера", али ви ми крадете последњи век хлеба за мене и моју двоје деце.
Реци ми, чиме би требало да живимо?
Да, да, сви знамо те изреке.
О Боже, покажи ми како да се носим са овом неправдом.
Упнеси се сада унутар мене и учини своја чудеса у мени.
То је мој последњи спомен на мог оца.
Пре него што је умро, притиснуо га је у моју руку.
Барем ми врати неколико гулдера.
Ја, променити?
Да, да ли сам ја просторија за превлачење?
Какви одвратни варвари сте ви!
Сурове животиње!
Бесни вукови!
Два гулдена.
Онда нећу имати довољно да једем!
Ако немаш никаквог новца,
Онда остани код куће у будућности, друже!
Ако још увек будем жив и ако у овој земљи добијемо превагу, онда ћу ти чврсто затегнути панталоне, разбојниче!
Добро јутро, Винклриде!
Већ си опет будан?
То ће бити два гулдера, као и обично!
Данас ћу ти дати дупло.
Да, шта је то?
Мој последњи сувенир од мајке.
Шта радиш?
Постоје два разлога:
Када будем на самрти, не могу ништа од овога понети са собом.
Чак ни новац у мојој торбици тада ми неће помоћи.
Пред Богом ће важити само чиста савест и душевни мир.
Друго, желим да научим како да помогнем сиромашним и обманутим људима.
Да, и зашто ми дајеш свој новац и своју огрлицу, а не њима?
То би био само кап у мору.
Желим да у потпуности разумем њихову бол док не пронађем дубље решење у Богу.
Рецимо сутра једни другима који од нас је боље спавао и који је срећнији као резултат данашњег сусрета.
А сада, Арнолд Винкелрид, отворено те питам: која је твоја тајна?
Није тајна, браћо.
Само као цео град смо се вратили нашим федералним основама.
Било би добро да их научимо напамет:
Ми желимо да будемо један народ браће.
Ни тешкоће ни опасност нас не могу раздвојити.
Ми желимо да верујемо у највишег Бога.
Применио сам ово када је у нашем граду још увек било много немира.
Али заједно смо пронашли нови начин да убијемо непријатеље.
Браћо, ми поражавамо масе непријатеља једним потезом претварајући непријатеље у пријатеље!
Шта ћемо сада ако нас Леополд III ипак нападне?
Чак и на бојном пољу, покушај да га учиниш пријатељем!
Погледајте колико се Швајцарца придружило:
У првој години 22 становника Мегена, 11 из Адлигенсвила, 36 из Криенса и 5 из Хорва придружили су се нашем удружењу.
Али затим још 10 из Вегиса, укупно 112 аугсбургера!
Заустави се наредне две године! Колико си дуго на путу?
Четири сата.
Платио ли си путарину?
Да, пре неког времена.
Два скупа гилдера!
Не, не, не.
Не мислимо на транзитну царину.
Ми мислимо на путарину.
То је недавно уведено.
А ако сте већ четири сата на путу, то ће бити осам гулдера за господу.
Овај свет припада свима нама подједнако! Ко ти даје право да
да експлоатишу нас за стазе и путеве које смо створили својим рукама,
изграђено знојем сопственог чела?
Предајте путарину!
Уосталом, мораћемо да га поправимо ако икада буде потребно!
Увек смо сами поправљали сва оштећена места!
Хајде да их тужимо!
Хајде да их гурнемо низ падину!
Не!
Ааах!
Не пуштај ме!
Схватам све што сам погрешио.
Лагао сам, крао и варао, злостављао девојке и жене, тражио новац на који никада нисам имао право!
А ја, ја сам учинио прељубу и присвојио новац који није био мој; али ћу све вратити.
Желим да вратим све!
Ох, да ме само није ударио у руку...
Сада схватам колико је добро што Бог не суди увек одмах.
Тата! Тата!
Тата, рат је! Рат, тата!
Леополд III је на путу.
Мораш да пожуриш у Мајенфелд.
Морате тамо да преговарате о мировном уговору.
Арнолд, хајде!
Арнолд, дођи брзо, хитно је!
Хајде! Арнолде, брзо!
Краљу Леополду III – нека његово име живи заувек!
Сутра ћемо искупити срамоту рата коју је Моргартен нанео мом деду Леополду I.
Сутра ћемо уживати у вину и храни из Шемпаха!
Краљ!
Кнеже племенити!
Кнез племенити,
Барон Ханс-Улрих фон Хазебург жели да разговара са вама!
Господине, вратите се у Сурси!
Ваш план је издајен.
Сељаци нису у Цириху, као што сте веровали;
У шумама изнад Сепаха има стотине, па чак и хиљаде њих!
Они су наоружани хабердама, мачевима и ћурама!
Постоје и праћкаши и људи са борбеним секирама.
Штавише, свуда има ровова и жбуња!
Овде нема места за витезове са плашљивим коњима.
Сви бисмо пропадали.
Онда ћемо морати да се боримо пешке!
Наредићу господи да сиђу са својих коња.
О Хазенбург, имаш срце зеца!
Доставићемо вам ове сељаке куване и печене пре него што падне ноћ!
Данас ћемо видети ко је од нас кукавица!
Ох, то није добар знак!
Да ли и Нәррчен жели да нам држи предавања?
Господару, не марширај против Швајцарске конфедерације.
Са већином лобања смрсканих, само ће се неколико вратити из битке неповређено.
Зову те будалом, и будала си!
Не стој више на путу моје славе!
Извадите мачеве храбро и поразите их!
Сачекај, ми смо пријатељи!
Ко си ти?
Молимо вас, имајте милости према нама!
Ми долазимо из планина, одакле су нас протерали.
Да – значи да сте експати?
Да, али смо чули да сте у великој невољи.
Желели смо да искупимо наше злочине.
Само они који су починили тешка кривична дела бивају депортовани.
Ви сте или подметнуоци пожара, или крадљивци, или чак убице.
Имали смо много година у планинама да размишљамо о нашим гресима.
Сви се извињавамо!
Ми желимо да преокренемо своје животе и започнемо изнова!
Имаш убиство на рукама!
Не можете да се борите с нама под барјаком на коме је знак распетог!
Врати се, врати се у планине!
Каква штета, вратимо се назад.
Да смо обратили пажњу на дух мира у нашим срцима, а не на наше мисли, зар не бисмо можда
осетили да је Божје милосрђе почивало на њима?
Можда смо их могли добро искористити у бици.
Па, још увек не можемо да разликујемо:
Још увек нам недостаје осетљивост за овај мир и за живот Божји о коме ти увек говориш.
Али, да бисмо били на сигурном: у овој борби идемо сами!
Тамо, ухватите швајцарске момке!
То је могло лоше да пође по злу!
Изгледа да нас Господ ипак још увек има у свом плану,
чак и ако нас не желите!
Шта мислиш?
Да, па, ја... немам више шта да кажем.
Арнолд Винклриде ће вас подучити како да будете примљени у Конфедерацију Швајцараца.
Али за ову борбу – спусти се прво! Потребни си нам!
Где је Шултеис Петерман?
Одакле је Шултеис Петерман из Гундолдингена?
Тамо у Мајерхолцу он даје своја коначна упутства.
Као и увек, чини се да је то савршено испланирао.
лево, десно... !
Хајде, попети се сад!
Хајде, морамо да кренемо даље!
Мораш да дођеш!
Овим путем, молим!
Немамо другог избора!
Онда сиђи са коња.
Наставићемо да се боримо пешке!
Како си се тамо горе попео?
Хеј, погледај!
Хеј, шта радиш?
Овако ћеш пасти у бици ако се не вратиш!
Зову те будалом, и будала си!
Не стој више на путу моје славе!
Напред, марш!
Гром и Дорија – не могу да ходам у овим ципелама.
Одсећи ћу своје кљунове.
Хеј, погледај, то је Херман Рајнах.
Увек желим да будем први!
Аххххх!
Где је прва помоћ?
Где је прва помоћ? Крварим до смрти!
Па, то му и иде!
Слушајте, људи, швајцарски конфедерати, вољена браћо:
Ја сам Шултеис Петерман из Гундолдингена, ваш командант у овој бици!
Стојим под овом заставом.
Зато послушајте моје заповести!
Нико не бори се сам!
По наредби наших команданата, нападамо наше непријатеље у облику клина.
Ово има предност у томе што немамо превише истовремено.
Укључи се у борбу!
Покушавамо да пробијемо бок непријатеља!
Да!
Али пазите да се не прегазите!
Сада ћемо рећи кратку молитву, а затим ћемо напасти наше непријатеље пре него што им падне на памет
да скину своју смртоносну оклопну опрему, без које би били далеко надмоћнији од нас.
Шултеис, хтео си да ми пружиш прилику да преговарам пре него што нападнемо.
Сада је време за акцију, а не за преговоре!
Да! Да!
Хајде да се молимо!
О Боже, буди уз нас у овом великом изазову!
Амин.
За жену, дете и отаџбину! -
Господо, да ли сте спремни?
Да!
Хајде!
Поново! Поново у Мајерхолц!
Хајде да се окупимо! - Назад!
Требало је да си ме послушао!
Овде, овде ти треба гвоздена кутија да пробијеш!
И ја кажем, требало је да ме послушаш!
Договор је био да прво преговарамо и понудимо мир.
Најмање 60 мушкараца, браће из наших редова, постало је жртва овог непромишљеног потеза.
Гвожђе, гвоздена кутија...
Да ли мислиш да Бог не би могао тако дивно да то оствари за нас, ако ми само верно урадимо свој део?
Валтер Штауфхахер преузима командовање војске.
Ако му се било шта догоди, Вернер Фурст ће га заступати.
Хајде да се сада помолимо!
Боже наш, ставио си нам на срца да будемо Твој народ, спремни као један човек, услиши нас! Видиш наше
непријатеље и угњетаче, који не желе ништа друго до нашу смрт.
Али ми им желимо вечни живот!
Они су дошли да нам одузму слободу.
Али смо овде да им донесемо истинску слободу!
Ох, сада се побрините за нас како год сматрате прикладним.
И научи нас Свом путу, да Те упознамо.
Нека ти сам, твој божански живот и твој савршени мир владају над нама као једним народом.
Не желимо ништа друго!
Браћо!
Идиоте!
Пре него што почнемо да разбијамо једни другима главе...
Ми не ударамо, ми вас бодемо, дечаци!
Шта? Да ли си и ти изгубио сваки поштовање према смрти?
Слушај ме, по последњи пут
суочавамо се једни с другима у овом животу.
Прекасно, можда тек када се будемо вијали у крви, схватићемо да смо сви браћа.
Све што узимамо од других, на крају узимамо од себе!
О, како нас похлепа чини лудима, терајући нас да позлатимо све!
Кад бисмо могли, изградили бисмо наше градове од драгог камења.
Молим те, краљу Леополде:
Твој ланац поште је изковано у злату – како је живети у њему? Слободније? Срећније?
Не! Знаш да злато тежи више од гвожђа.
Сва власништва само нас чине мање слободним и више узнемиреним.
Ми се боримо и свађамо због земље; али са сваким метром наша брига за њено очување и управљање такође расте.
Ми једни другима крадемо тло под ногама, када бисмо могли заједно да га обрађујемо и садимо.
Допуштамо да нас ограде, ровови и зидови раздвајају.
Ипак, заједно смо поседовали мудрост која ничим не би била ограничена.
Истинска слобода је слобода срца.
Истинско богатство се састоји искључиво у задовољној души.
Истинска срећа лежи искључиво у миру с Богом и у заједничком ходању у дејствима Његовог мира.
Текући уз ове ефекте, управљан и покретан тим миром -
Да бисмо сви могли бити једно тело, једно тело за Христа!
Да, ми смо тело, а ти си куретин! Избоди момке!
Ућути, плаћениче!
Речи вредне пажње.
Дакле, када завршите са својим проповедањем, радо ћу се вратити на своју понуду о 40 година мира.
Након овог говора, чак бих био спреман да удвостручим понуду за мир на 80 година, под условом да ми
вратите све освојене територије, како је затражено.
Јер ја ћу бити глава овог тела људи о којима говорите!
Не, само Бог мора постати глава свега, а не човек!
Ох, заиста? А ко би нас онда требао да управља?
Делотворни мир Божји.
Његова опипљива животна снага.
Свака особа то може осетити и искусити сама.
Штавише, сви можемо истовремено искусити Божји мир, као да смо сви једно.
Његова ефикасна животна снага може да води читаве народе као да су један човек.
Без овог темеља, без ове тајне, не би било Швајцарске Конфедерације!
Већ 30 година сањам да успоставим Хабзбуршко кнежевство.
Један који се протеже од Елзаса кроз јужну Немачку и централну Швајцарску, Ворарберг, Тирол,
Штајерску, Каринтију до северне Италије и Трста.
Никада нећу одустати од овога!
Већ педесет година сањам да се ослободимо ђаволске власти похлепних за новцем и земљом Хабзбурга над нама
Швајцарцима, како бисмо сами могли да одлучимо куда идемо!
Молим те, Валтере, Божји мир мора да буде наш краљ, а не неки Швајцарац, Немац или Аустријанац!
Другим речима, ви кажете "не" мом мировnom споразуму?
Кажемо "не"!
Мушкарци, у борбу!
Сада ћемо ти показати ко је овде шеф!
Нећемо прихватити Божју власт и протераћемо вашег Бога из ваших ума!
Господе Исусе, пробиј се у сва срца, да бисмо могли да се предамо једни другима, као што си Ти дао себе за нас на крсту!
Побрини се за моју жену и дете!
Копља горе!
Копља доле!
Онда само...
Хајде, остави ме на миру, ја сам краљ!
Онда тим пре!
То ће ми донети славу и част.
Господине Кинг! Господине Кинг, матица тражи краља!
О краљу, не марширај ка Шемпаху!
Ово је знак са неба и не наговештава ти ништа добро!
Да ли мислиш да се плашим твојих сујеверја?
Више ми не стојте на путу ка победи!
Победили смо!
Победили смо.
Ми смо слободни!
Слободни, а ипак остајемо затвореници, затвореници својих срца, све док не препознамо нашу унутрашњу, истинску слободу.
Победили смо.
Ми смо слободни!
Победили смо Швајцарску!
А ипак смо изгубили најбољу ствар у Швајцарској, њено срце.
Срећан крај лежи у стварању слободне, независне и неутралне Швајцарске.
Дакле, да ли си већ завршио резиме?
Не, још не.
Сада она коначно то поцепа и сети се мојих речи:
Многи — а не само један — су умрли тог незаборавног дана.
Штета је, јер би нам живот Арнолда имао толико тога да исприча. ...
Ми желимо да будемо слободни, баш као што су били наши очеви!
Боље смрт него ропство!
Ми желимо да верујемо у највишег Бога и будемо бестрашни пред моћи људи!
Ми желимо да будемо слободни, баш као што су били наши очеви!
Боље смрт него ропство!
Ми желимо да верујемо у највишег Бога и будемо бестрашни.
пре моћи људи!
Ми желимо да будемо слободни, баш као што су били наши очеви!
Боље смрт него ропство!
Ми желимо да верујемо у највишег Бога и будемо бестрашни пред моћи људи!
Ми желимо да будемо слободни, баш као што су били наши оци!
Боље смрт него ропство!
Ми желимо да верујемо у највишег Бога и будемо бестрашни пред моћи људи!