Kā notiek mūsdienu kari?
1. destabilizēt
Uzbrucējs rada problēmas sava mērķa valstī.
Tas destabilizē mērķa valsti līdz pat pilsoņu karam.
2. kā viņš to dara?
Vispirms viņš sazinās ar visām neapmierinātajām un vardarbīgajām grupām (nemierniekiem / teroristiem) mērķa valstī.
Viņam nav nozīmes, vai šie vardarbīgie nemiernieki ir futbola fani, reliģiskie fanātiķi, kreisie, labējie vai citi ekstrēmisti.
Viņiem vienkārši jābūt gataviem pielietot vardarbību, aukstasinīgiem un lojāliem.
Uzbrucējs katrai no šīm grupām piedāvā īpašu nākotni ar iespēju izteikties un daudzām priekšrocībām.
Katrs motivēts cilvēks cīnās, lai sasniegtu savus individuālos mērķus neatkarīgi no līdzekļiem.
Katra teroristu vienība, kas šādi attīstās, uz laiku pieņem arī pilnīgi atšķirīgas grupas.
Pagaidām katra grupa saskata tikai priekšrocības kopīgā trieciena spēka ziņā.
Devīze: "Sinerģija ir svarīgāka par visu pārējo!
Uzbrūkiet kopā, maršējiet atsevišķi!"
Tādējādi uzbrucējs veido krāsainas teroristu grupas.
Ja ekstrēmi noskaņota nemiernieku grupa nesajaucas ar citādi domājošajiem, uzbrucējam tas nav svarīgi.
Viņš tos izmanto atsevišķi īpaši izvēlētiem mērķiem, piemēram, pašnāvnieku uzbrukumiem utt.
3. aprīkojums un finansējums
Izmantojot savas (vai citas valsts) algotņus, viņš iepriekš savāktās nemiernieku grupas pārvērš teroristu grupās.
Ja iespējams, viņš to dara ārpus mērķa valsts.
Šim nolūkam viņš izveido slepenas mācību nometnes pēc iespējas tuvāk galamērķim.
Ja tas nav iespējams, viņš var tos atvest no jebkuras vietas.
Viņš apgādā nemierniekus ar ieročiem un munīciju jebkurā daudzumā.
Un viņš dod viņiem atlīdzību par cīņu.
4. uzbrukums
Ārvalstu uzbrucējs tagad īsteno savu kaujas plānu.
Atkarībā no stratēģijas tā ir vērsta arī pret civiliedzīvotājiem un objektiem.
Viņa mērķis ir maksimāli palielināt cilvēku uzmanību un aicināt uz ārējo palīdzību.
Tagad preses relīzēs uzmanības centrā, protams, ir nevis uzbrucējs, kas visu organizē, bet gan vai nu
gāžamās valsts "sliktā valdība", vai arī nemiernieki, t. i., teroristu vienības, kā tas ir nepieciešams.
5 Patiesā uzbrucēja mērķi vienmēr ir vieni un tie paši:
Vājiniet mērķi pēc iespējas vairāk no iekšpuses.
Mērķtiecīga mērķa apsūdzēšana.
Lielākais iespējamais apjukums un cilvēku bezspēcība.
Pēc iespējas lielāka izpratne par militārās palīdzības misiju no ārpuses.
Mērķa valdības gāšana un atcelšana.
Jaunas valdības izveide no "labvēlīgi pasludināto nemiernieku" vidus.
Karaspēka izvešana, lai atstātu valsti pašplūsmā un tā ieslīgtu pilnīgā haosā.
Atjaunota radikāla iejaukšanās, lai likvidētu visus tos, kas agrāk tika uzskatīti par
"varoņiem", bet tagad tiek saukti tikai par "teroristiem".
Zemes un tās resursu pārņemšana.
Atlīdzības maksājumi pēc vēlēšanās.
6. lai tiktu slavēts kā glābējs
7 Tas pats vingrinājums lielā mērogā!
To, ko uzbrucējs ir darījis ar izkliedētiem nemiernieku karaspēkiem atsevišķās valstīs, viņš tagad dara lielā mērogā.
Tagad veselas valstis ir viņa "izredzētie nemiernieku karaspēks".
Viņš tos izmanto, lai ielenktu savus lielākos sāncenšus, kurus viņš nekad nespētu pārspēt viens pats.
Pirms tam viņš izraisa provokācijas, kurās apzināti vaino savus lielākos sāncenšus.
Viņš panāk, ka viņa izvēlētās "nemiernieku valstis" ar saviem ieročiem un armijām dodas pret viņa lielāko sāncensi.
Tikai tad, kad visas valstis ir izšāvušas savu pēdējo munīciju, zaudējušas savus labākos cilvēkus un ir sagrautas,
iejaucas īstais cilvēces ienaidnieks, patiesais agresors un kara kurinātājs, lai visus kopā sakautu.
8 Kas ir lielākie zaudētāji?
Visiem tiem, kas ļāva sevi pievilt un izmantot šim viltīgajam agresoram un kara kurinātājam.