Како функционишу савремени ратови?
1. Дестабилизовати
Нападач изазива немире у земљи свог циља.
Он дестабилизује земљу свог циља до те мере да избије грађански рат.
2. Како он то ради?
Прво он ступи у контакт са свим незадовољним и насиљним групама (бунтовницима/плаћеним терористима) у земљи свог циља.
За њега није важно да ли су ти насилни побуњеници фудбалски навијачи, верски фанатици,
левичари, десничари или други екстремисти.
Они само треба да буду насилни, хладнокрвни и лојални.
Нападач свакој од ових група нуди посебну будућност у којој ће имати право гласа и уживати у многим предностима.
Овако сваки мотивисани човек се бори – без обзира на средства – да оствари своје појединачне циљеве.
Свака терористичка јединица која се на овај начин развија такође привремено прихвата групе потпуно другачије природе.
За сада свака група види само предности у заједничкој потисној сили.
Мото: "Синергија изнад свега!"
Куцај заједно, марширај одвојено!
Нападач стога формира шаролика терористичка удружења.
Чак и ако екстремна побуњеничка група не жели да се меша са онима који имају другачија уверења, то не значи ништа за нападача.
Он их користи одвојено за посебно одабране циљеве, као што су самоубилачки напади, итд.
3. Опрема и финансирање
Користећи плаћенике из своје земље (или чак из стране земље), он обучава претходно окупљене
побуњеничке групе да постану терористичке групе.
Где год је то могуће, он то ради ван земље свог циља.
У ту сврху он успоставља тајне тренинг кампове што ближе свом одредишту.
Ако то није могуће, он ће их довести из било којег места.
Он снабдева побуњенике оружјем и муницијом у било којој количини.
И он их награђује за њихову борбу.
4. Напад
Страни нападач сада циљано спроводи свој ратни план у дело.
У зависности од стратегије, она такође посебно циља цивиле и цивилне објекте.
Његов циљ је да привуче што више пажње јавности и да затражи спољну помоћ.
Фокус саопштења за штампу сада је, наравно, не на нападачу који све организује, већ или на "лошој влади" земље
коју треба свргнути или, по потреби, на побуњеницима, односно на терористичким јединицама.
5. Циљеви правог нападача су увек исти:
Ослабite циљ изнутра што је више могуће.
Циљане оптужбе против циљног објекта.
Колико год је могуће више збрка и беспомоћности међу народима.
Колико год је могуће разумевање за спољну војну помоћ.
Свргнуће и уклањање циљне владе.
Именовање нове владе из редова "безазлених побуњеника".
Повлачење трупа да би земља била препуштена сама себи, те да потоне у потпуни хаос.
Још једна радикална акција за сузбијање свих оних који су раније сматрани "јунацима", а сада се називају "терористима".
Преузимање земље и њених ресурса.
Исплате репарација по вољи.
6. Бити прослављен као спаситељ
7. Иста вежба у великом обиму!
Оно што је нападач чинио са разнородним побуњеничким трупама у појединачним земљама, сада чини у великом обиму.
Целе земље су сада његове "изабране побуњеничке снаге".
Са њима он окружује своје највеће ривале, које никада не би могао сам победити.
Унапред он подмеће провокације које намерно приписује својим највећим ривалима.
Он убеђује своје изабране "бунтовне земље" да узме оружје против свог највећег ривала својим сопственим оружјем и војскама.
Само када све земље потроше своје последње муниције, изгубе своје најбоље људе и буду разорене, тада се прави мизантроп, истински
агресор и ратни заговорник меша да их све заједно порази.
8. Ко су велики губитници?
Сви они који су дозволили да их овај лукави агресор и ратоборник обмане и искористе.