Manipuláció a jugoszláviai háborúban.
Kedves nézőink, az alábbi dokumentumfilmben a jugoszláviai háborúban történt manipulációról számolunk be.
A népi zavargások fellángolása, mint jelenleg Macedóniában vagy a kilencvenes évek Jugoszláviájában, valóban
spontán módon, azaz a nép elégedetlenségéből fakad, ahogyan azt a vezető médiumok bemutatják?
Vagy globális stratégák által kidolgozott stratégia áll mögötte?
Egy 2017. március 24-i interjúban Willy Wimmer - a német szövetségi védelmi miniszter korábbi parlamenti
államtitkára - egyértelmű párhuzamot von a mai konfliktusok és a nemzetközi jogot sértő jugoszláviai háború között.
Összefoglalja: A kormány a NATO érdekében hazudik nekünk a fogainkon keresztül.
Amit a német kormány 1999 és a Jugoszlávia elleni háború óta tesz: egyik konfliktusról a másikra hazudik a német népnek.
Hölgyeim és uraim, hogyan jutott Willy Wimmer ilyen drasztikus kijelentésekre?
Hogy ezt kiderítsük, a jugoszláviai háború példáján keresztül vizsgáljuk meg a globális sakktábla játékosainak stratégiáit.
Háborús ürügy: állítólagos humanitárius katasztrófa:
1999 márciusában, 50 év után először, Németország ismét részt vett egy háborúban, nevezetesen a NATO nemzetközi
jogot sértő, a volt Jugoszlávia elleni agresszív háborújában.
A NATO légiereje 14 000 bombát dobott Jugoszláviára.
A háborút a közvélemény előtt igazolandó, a politikusok azt állították, hogy humanitárius katasztrófa történt.
Ennek csak egy humanitárius háború vethetne véget.
Jochen Scholz, aki akkoriban a NATO légierő alezredese volt, ma pedig békeaktivista, azonban hevesen cáfolta ezt a beszámolót.
Megállapította, hogy a légi háborút már 1998-ban megtervezték. És mindezt annak ellenére, hogy az EBESZ
jelentése szerint nem történt humanitárius katasztrófa.
Az EBESZ az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet.
De akkor miért a háború? Scholz szerint Jugoszlávia földrajzi elhelyezkedése miatt az
EU és a NATO keleti bővítése volt napirenden.
Norma Brown, az EBESZ amerikai diplomatája dióhéjban fogalmazott:
A tény az, hogy mindenki tudta, hogy csak humanitárius katasztrófa lesz, ha a NATO bombázik!
Gerhard Schröder - Bill Clinton választási kampányalku:
Jochen Scholz nyugalmazott alezredes szerint Gerhard Schröder kancellárjelölt 1998 kora nyarán, választási
kampánya idején az Egyesült Államokba utazott, és Bill Clinton amerikai elnökkel beszélt Koszovóról.
A tervezett jugoszláviai háborúval és Németország katonai szerepvállalásával Schröder alatt foglalkoztak.
Scholz szerint az amerikai kampánymunkásokat ezután Gerhard Schröderhez küldték, hogy segítsenek
neki megnyerni a szövetségi kancellárválasztást.
A kormányváltás azért vált szükségessé, mert Helmut Kohl nem engedte volna, hogy Németország részt vegyen a háborúban.
Scharping és Fischer német miniszterek háborús hazugságai:
A német kormánynak a háborúba való belépéshez szüksége volt a közvélemény elfogadására.
Scharping védelmi miniszter és Fischer külügyminiszter propagandamódszerrel ébresztette fel őket.
A koszovói helyzetet Németország náci múltjával hozták összefüggésbe, és ezzel pont a németek fájó pontját találták el.
Hazudtak a közvéleménynek a szerbiai etnikai tisztogatásról és a pristinai koncentrációs táborról szóló szörnyűségekkel.
Angerer és Werth újságírók, valamint Heinz Loquai német tábornok és EBESZ-alkalmazott
helyszíni kutatásai kiderítették, hogy ezek kitalációk.
Csak a jugoszláv hadsereg és az albán félkatonai egységek között folytak harcok.
Mindazonáltal Scharpingnak és Fischernek háborús propagandájukkal sikerült elérnie, hogy a közvélemény egyetértett a szerbek
által a háborúban elkövetett atrocitások alóli felszabadítással.
Jamie Shea, a NATO szóvivője azt mondta: Ha Németországban elvesztettük volna a közvéleményt,
akkor az egész szövetségben elvesztettük volna.
A volt Jugoszláviában a PR-ügynökségek felkészültek a háborúra:
Jörg Becker és Mira Beham Operation Balkan: Advertising for War and Death című könyve azt mutatja be, hogy az
amerikai PR-ügynökségek hogyan építettek médiahatékony ellenségképeket a jugoszláv háború alatt.
A befolyásos amerikai Ruder Finn cég például három! hadviselő félnek egyszerre: a
horvát, a bosnyák és a koszovói-albán vezetésnek.
A feladat az volt, hogy a szerbeket egyoldalúan elnyomóknak és agresszoroknak, a horvátokat, a boszniai muszlimokat és a
koszovói albánokat pedig kizárólag áldozatoknak állítsák be.
Az ügynökség a szerbek a hibásak propagandájával készítette fel a nyugati közvéleményt a háborúra.
James Harff, az ügynökség igazgatója. Képesek voltunk a szerbeket a nácikkal egyenlővé tenni.
Szinte azonnal ezután a média más nyelvezetet használt az olyan kifejezésekkel, mint az etnikai tisztogatás,
koncentrációs táborok stb., amelyek a náci Németország és Auschwitz képeihez kapcsolódnak.
Senki sem ellenkezhetett vele anélkül, hogy ne vádolták volna revizionizmussal. Száz százalékos sikerrel jártunk.
Az amerikai hadsereg balkáni beavatkozását a konfliktus ellenőrzött eszkalálódása indokolta.
Az amerikai kormány által szított háború a volt Jugoszláviában:
Az oroszbarát Jugoszláviát a nyugati hatalmak destabilizálták, és hét önálló államra, Szlovéniára, Horvátországra, Boszniára,
Szerbiára, Montenegróra, Koszovóra és Macedóniára bontották.
A belső etnikai feszültségek szítása révén a különböző etnikai csoportok az 1990-es években
újabb és újabb fegyveres konfliktusokba keveredtek.
A volt CIA-ügynök, azaz az USA külföldi hírszerző szolgálata, Robert Baer szerint: A propaganda célja az volt,
hogy Jugoszlávia köztársaságait megosszák, hogy azok elszakadjanak az anyaországtól és függetlenné váljanak.
Csak egy bűnbakra volt szükségünk, akit mindenért hibáztathatunk, beleértve a háborút és az
erőszakot is. Szerbiát választották erre a szerepre...
John Crosland brit tiszt megjegyezte: A nemzetközi közösség támogatta az UCK-t.
Bill Clinton amerikai elnök, Richard Holbrooke amerikai diplomata és Madeleine Albright amerikai külügyminiszter
úgy döntött, hogy Szerbiában rendszerváltás lesz....
Az etnikai csoportok közötti folyamatos katonai konfliktusok végső soron az Egyesült Államoknak szolgáltattak indokot
a Szerbia elleni NATO-támadásra, amely sértette a nemzetközi jogot, és Slobodan Milošević elnök megbuktatására.
Robert Baer, a CIA egykori ügynöke bocsánatot kért Jugoszlávia népétől az ország elpusztítása után:
Felejtsd el a múltat, mert az megrendezett és hamis volt. Téged csupán manipuláltak, és elérted, amit akartál.
De nem szabad emiatt továbbra is gyűlöletet táplálnotok egymás iránt!
Meg kell mutatnod, hogy túl tudsz lépni rajta, és rá kell jönnöd, hogy valójában ki a hibás ezért a helyzetért!
Szeretnék őszintén bocsánatot kérni tőled!
Kormányváltás Jugoszláviában, az Egyesült Államok Külügyminisztériuma társfinanszírozásával:
A 2000-es jugoszláviai kormányváltás csak egy példa a sok közül arra, hogy az amerikai külügyminisztérium az
úgynevezett nem kormányzati szervezeteken keresztül hogyan vesz részt a kormányváltásokban és a kormányok megdöntésében.
Az Otpor diákmozgalom, amelyet ellenzéki szervezetként alapítottak, volt az a hajtóerő, amely a
jugoszláv népet Milošević elnök ellen uszította.
Az Otpor diákjai a jugoszláv elnök ellen szították a hangulatot, például azzal, hogy fél Belgrádra graffitit fújtak.
Miloševićet tették felelőssé a balkáni háborúkért és a katasztrofális gazdasági helyzetért.
Az Otpor akciói nagy médiafigyelmet kaptak.
Az Otpor kezdeményezésére közel 100 000 ember gyűlt össze Belgrádban, hogy az elnök ellen tiltakozzon.
Tömegesen vitték a plakátokat a következő felirattal: Neki (Miloševićnek) vége!.
Az Otpor-t különböző nem kormányzati szervezetek, például az NDI** és a NED finanszírozta.
A NED-et elsősorban az Egyesült Államok Külügyminisztériuma finanszírozza.
Milošević 2000. október 6-án lemondott hivataláról.
A háború célja és eredménye:
A háború eredményeként Koszovóban létrehozták Európa második legnagyobb amerikai katonai bázisát, a Bondsteel-tábort,
ahol 386 hektáron több ezer katona állomásozik.
A stratégiai szempontból fontos régióban való katonai jelenlét fenntartásával az USA biztosította a Közel-Keletről és a Keletről
érkező olaj- és gázvezetékek lehetséges útvonalai, valamint az ásványkincsek kereskedelmi kiaknázása feletti ellenőrzést.
Michael Jackson brit tábornok - a NATO vezette koszovói KFOR-erők első számú parancsnoka - azt mondta: Minden
bizonnyal sokáig itt maradunk, hogy biztosítsuk a Macedónián keresztülvezető energiafolyosók biztonságát.
A jugoszláviai háború manipulációjáról szóló dokumentumfilmünk végén Willy Wimmer válaszát nézzük arra a kérdésre, hogy
mit tehetünk a mindenütt jelenlévő háborús hazugságok ellen:
Ami nekünk marad, az a szó.
Ahogyan a szavak háborúkat és pusztítást indíthatnak el, úgy lehet ezeket szavakkal megakadályozni is.
Minden, ami az embereket egymás ellen uszítja, végső soron a háborút szító hatalmakat szolgálja, amelyek
tudják, hogyan használják ki a gyenge pontokat nagyon célzottan a globális sakklépéseikhez.
Az Önök szavai és e program terjesztése tudatosíthatja az emberekben ezeket az összefüggéseket, és végső
soron megakadályozhatja a háborúkat. Segítsen nekünk!