Manipulācijas Dienvidslāvijas kara laikā.
Dārgie skatītāji, šajā dokumentālajā filmā mēs ziņojam par manipulācijām kara laikā Dienvidslāvijā.
Vai tautas nemieru uzliesmojumi, kā tas pašlaik notiek Maķedonijā vai 90. gados Dienvidslāvijā, patiešām rodas
spontāni, t.i., no tautas neapmierinātības, kā to atspoguļo vadošie plašsaziņas līdzekļi?
Vai arī aiz tā slēpjas globālu stratēģu izstrādāta stratēģija?
2017. gada 24. marta intervijā Villijs Vimmers (Willy Wimmer) - bijušais Vācijas federālā aizsardzības ministra parlamentārais
valsts sekretārs - skaidri norāda uz paralēlēm starp mūsdienu konfliktiem un karu
Dienvidslāvijā, kas bija starptautisko tiesību pārkāpums.
Viņš secina: Valdība mums melo caur zobiem NATO interesēs.
Kopš 1999. gada un kara pret Dienvidslāviju Vācijas valdība ir darījusi to, ko tā dara: meloja
Vācijas iedzīvotājiem no viena konflikta līdz nākamajam.
Dāmas un kungi, kā Villijs Vimmers nonāca pie tik drastiskiem paziņojumiem?
Lai to noskaidrotu, mēs pētām pasaules šaha spēles dalībnieku stratēģijas, kā piemēru izmantojot karu Dienvidslāvijā.
Kara iegansts: iespējamā humānā katastrofa:
1999. gada martā Vācija pirmo reizi 50 gadu laikā atkal piedalījās karā, proti, NATO agresijas karā pret bijušo
Dienvidslāviju, kas bija pretrunā starptautiskajām tiesībām.
NATO gaisa spēki uz Dienvidslāviju nometa 14 000 bumbu.
Lai attaisnotu karu sabiedrībai, politiķi apgalvoja, ka notikusi humānā katastrofa.
To varēja izbeigt tikai humānais karš.
Tomēr Jochens Šolcs (Jochen Scholz), tolaik NATO Gaisa spēku pulkvežleitnants un tagad miera
aktīvists, šo apgalvojumu kategoriski noliedza.
Viņš atklāja, ka gaisa karš bija plānots jau 1998. gadā. Un tas notika, neraugoties uz to, ka
saskaņā ar EDSO ziņojumu humānās katastrofas nebija.
EDSO ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācija.
Bet kāpēc tad karš? Pēc Šolca domām, Dienvidslāvijas ģeogrāfiskais novietojums nozīmēja, ka ES un
NATO paplašināšanās uz austrumiem bija darba kārtībā.
ASV diplomāte EDSO Norma Brauna (Norma Brown) to raksturoja īsumā:
Fakts ir tāds, ka visi zināja, ka NATO bombardēšana izraisīs tikai humāno katastrofu!
Gerharda Šrēdera - Bila Klintona vēlēšanu kampaņas darījums:
Pēc atvaļinātā pulkvežleitnanta Jochena Šolca (Jochen Scholz) teiktā, kanclera amata kandidāts Gerhards Šrēders 1998.
gada vasaras sākumā savas vēlēšanu kampaņas laikā devās uz ASV un runāja ar ASV prezidentu Bilu Klintonu par Kosovu.
Tajā tika runāts par plānoto karu Dienvidslāvijā un Vācijas militāro iesaisti Šrēdera vadībā.
Pēc Šolca teiktā, ASV kampaņas darbinieki tika nosūtīti pie Gerharda Šrēdera, lai
palīdzētu viņam uzvarēt federālā kanclera vēlēšanās.
Valdības maiņa bija nepieciešama, jo Helmuts Kols nebūtu ļāvis Vācijai iesaistīties karā.
Vācijas ministru Šarpinga un Fišera kara meli:
Vācijas valdībai bija nepieciešams sabiedrības atbalsts, lai iesaistītos karā.
Aizsardzības ministrs Šārpings un ārlietu ministrs Fišers izmantoja propagandas triku, lai viņus uzkurinātu.
Viņi asociēja situāciju Kosovā ar Vācijas nacistisko pagātni un tādējādi trāpīja vāciešiem tieši pa viņu sāpošo vietu.
Viņi meloja sabiedrībai, stāstot par etniskajām tīrīšanām Serbijā un koncentrācijas nometni Prištinā.
Žurnālistu Angerera un Verta, kā arī Vācijas ģenerāļa un EDSO darbinieka Heinca Lokaja uz vietas
veiktais pētījums atklāja, ka tie bija izdomāti.
Cīņas notika tikai starp Dienvidslāvijas armiju un albāņu paramilitārajām vienībām.
Tomēr ar kara propagandas palīdzību Šarpingam un Fišeram izdevās panākt, ka sabiedrība piekrita
atbrīvošanai no zvērībām, ko kara laikā pastrādāja serbi.
NATO pārstāvis Džeimijs Šī sacīja: Ja mēs būtu zaudējuši sabiedrisko domu Vācijā, mēs to būtu zaudējuši visā aliansē.
RPR aģentūras gatavojās karam bijušajā Dienvidslāvijā:
Jorga Bekera (Jörg Becker) un Miras Behemas (Mira Beham) grāmatā Operācija Balkāni: kara un nāves reklāma (Operation Balkan:
Advertising for War and Death) parādīts, kā ASV sabiedrisko attiecību aģentūras Dienvidslāvijas kara laikā
veidoja plašsaziņas līdzekļos iedarbīgus ienaidnieka tēlus.
Piemēram, ietekmīgais amerikāņu uzņēmums Ruder Finn strādāja trīs! karojošajām pusēm vienlaicīgi:
Horvātijas, Bosnijas un Kosovas un Albānijas vadībai.
Īsumā serbi tika vienpusēji attēloti kā apspiedēji un agresori, bet horvāti, Bosnijas
musulmaņi un Kosovas albāņi - tikai kā upuri.
Aģentūra ar savu propagandu serbi ir vainīgi sagatavoja Rietumu sabiedrību karam.
Aģentūras direktors Džeimss Harfs. Mēs spējām pielīdzināt serbus nacistiem.
Gandrīz uzreiz pēc tam plašsaziņas līdzekļi sāka lietot citu valodu, izmantojot tādus terminus kā etniskā
tīrīšana, koncentrācijas nometnes u.c., kas asociējas ar nacistiskās Vācijas un Aušvicas attēliem.
Neviens vairs nevarēja pret to iebilst, lai netiktu apsūdzēts revizionismā. Mums tas simtprocentīgi izdevās.
ASV armijas iejaukšanos Balkānos attaisnoja kontrolēta konflikta eskalācija.
Karš bijušajā Dienvidslāvijā, ko veicināja ASV valdība:
Rietumu lielvalstis destabilizēja Krievijai draudzīgo Dienvidslāviju un sadalīja to septiņās
atsevišķās valstīs - Slovēnijā, Horvātijā, Bosnijā, Serbijā, Melnkalnē, Kosovā un Maķedonijā.
Pastiprinot iekšējo etnisko spriedzi, 90. gados dažādas etniskās grupas tika ierautas arvien jaunos bruņotos konfliktos.
Bijušais CIP, t.i., ASV ārējās izlūkošanas dienesta, aģents Roberts Bērs teica: Propagandas mērķis bija
sadalīt Dienvidslāvijas republikas, lai tās atdalītos no mātes valsts un kļūtu neatkarīgas.
Mums vajadzēja tikai grēkāžus, kurus vainot par visu, arī par karu un vardarbību. Šai lomai tika izvēlēta Serbija....
Britu virsnieks Džons Kroslends atzīmēja: Starptautiskā sabiedrība atbalstīja KLA.
ASV prezidents Bils Klintons, ASV diplomāts Ričards Holbruks un ASV valsts sekretāre Madlēna Olbraita
bija nolēmuši, ka Serbijā tiks mainīts režīms....
Notiekošie militārie konflikti starp etniskajām grupām galu galā deva ASV attaisnojumu NATO uzbrukumam
Serbijai, kas bija starptautisko tiesību pārkāpums, un prezidenta Slobodana Miloševiča gāšanai.
Bijušais CIP aģents Roberts Bērs atvainojās Dienvidslāvijas iedzīvotājiem pēc valsts iznīcināšanas:
Aizmirstiet pagātni, jo tā bija inscenēta un viltota. Ar jums tikai manipulēja, un jūs panācāt to, ko vēlējāties.
Taču jūs nedrīkstat turpināt lolot naida jūtas viens pret otru šī iemesla dēļ!
Jums ir jāparāda, ka varat to pārvarēt un saprast, kurš patiesībā ir vainīgs šajā situācijā!
Es vēlos jums sirsnīgi atvainoties!
Valdības maiņa Dienvidslāvijā, ko līdzfinansē ASV Valsts departaments:
Valdības maiņa Dienvidslāvijā 2000. gadā ir viens no daudzajiem piemēriem, kā ASV Valsts departaments ar tā saukto
NVO starpniecību ir iesaistīts valdības maiņā un gāšanā.
Studentu kustība Otpor, kas tika dibināta kā opozīcijas organizācija, bija virzītājspēks, kas
uzkurināja Dienvidslāvijas tautu pret prezidentu Miloševiču.
Otpor studenti uzkurināja noskaņojumu pret Dienvidslāvijas prezidentu, piemēram, izsmidzinot grafiti uz pusi Belgradas.
Miloševičs tika uzskatīts par atbildīgu par Balkānu kariem un katastrofālo ekonomisko situāciju.
Otpor rīcībai tika pievērsta liela plašsaziņas līdzekļu uzmanība.
Pēc Otpor iniciatīvas Belgradā pulcējās gandrīz 100 000 cilvēku, lai protestētu pret prezidentu.
Viņi masveidā nesa plakātus ar uzrakstu: Viņam (Miloševičam) ir gals!.
Otpor finansēja dažādas NVO, piemēram, NDI** un NED.
NED galvenokārt finansē ASV Valsts departaments.
Miloševičs atkāpās no amata 2000. gada 6. oktobrī.
Kara mērķis un rezultāts:
Kara rezultātā Kosovā tika izveidota otra lielākā ASV militārā bāze Eiropā - Camp Bondsteel, kurā 386
hektāru platībā tika izvietoti tūkstošiem karavīru.
Saglabājot militāro klātbūtni stratēģiski svarīgajā reģionā, ASV nodrošināja kontroli pār potenciālajiem naftas un
gāzes cauruļvadu ceļiem no Tuvajiem Austrumiem un Austrumiem, kā arī pār minerālresursu komerciālu izmantošanu.
Britu ģenerālis Maikls Džeksons (Michael Jackson) - pirmais NATO vadīto Kosovas spēku KFOR komandieris - sacīja: Mēs
noteikti paliksim šeit uz ilgu laiku, lai nodrošinātu drošību enerģētikas koridoriem, kas ved caur Maķedoniju.
Mūsu dokumentālās filmas par manipulācijām kara laikā Dienvidslāvijā beigās mēs aplūkojam Villija Vimmera atbildi uz
jautājumu, ko mēs varam darīt ar visur izplatītajiem kara meliem:
Tas, kas mums paliek, ir vārds.
Tāpat kā vārdi var izraisīt karus un iznīcību, ar vārdiem tos var arī novērst.
Viss, kas kurina cilvēkus vienam pret otru, galu galā kalpo kara kurinātājiem, kuri prot izmantot vājos
punktus ļoti mērķtiecīgi saviem globālajiem šaha gājieniem.
Jūsu vārdi un šīs programmas izplatīšana var likt cilvēkiem apzināties šādas saiknes
un galu galā novērst karus. Palīdziet mums!