Ivo Sasek na konferenci UPF ve Švýcarsku: "Cesta k mezináboženskému světovému míru"
Zatímco války, nespravedlnosti a konflikty všeho druhu stále pustoší tvář země, nikdy předtím nebylo tak
široké odhodlání k míru a podpoře lidské důstojnosti.
"Mír a bezpečnost, dnes potřebuje hlasy všech, kterým velmi záleží na míru, zejména náboženských vůdců!".
S tímto mottem pořádala Univerzální federace míru (UPF) 21. září 2018 Mezinárodní světovou konferenci o míru.
To se konalo v prostorách Světové rady církví v Ženevě.
UPF má v Hospodářské a sociální radě OSN (OSN) status generálního poradce.
Vyzvala k aktivní účasti na utváření světového míru.
V rámci 37. světového dne míru se vyjádřili nejen náboženští představitelé z nejrůznějších prostředí: křesťané,
židé, muslimové, sikhové, hinduisté atd., ale také zástupci politiky, vědy a různých mezinárodních organizací.
Pozvání přijal také Ivo Sasek, zakladatel OCG, Kla.TV, AZK a dalších nezávislých mediálních programů, který
promluvil na téma "Cesta k mezináboženskému míru ve světě".
Kla.TV zveřejňuje jeho projev níže jako příspěvek mezináboženskému sdružení pro mír a rozvoj.
Co se může lidstvo jakéhokoli národnostního, ekonomického, politického, náboženského
či jiného původu naučit od zvířecích hejn?
Zažijte kompaktní odpovědi z úst muže, který čerpá z bohatých zkušeností trvajících čtyři desetiletí a
toto tajemství již uplatnil v praxi u tisíců lidí.
Ivo Sasek nás nyní seznámí se svou představou, jak můžeme dosáhnout trvalého míru.
Předávám slovo panu Ivo Saskovi.
Ivo Sasek: Děkuji, že i po tolika příspěvcích máte trpělivost poslouchat.
Chci říci, co je podle mého názoru cestou k mezináboženskému světovému míru, k míru ve světě obecně.
Myslím, že je to hlavně díky našemu vědomí, že si uvědomujeme, že lidé jsou tvořeni jedním organismem.
Lidstvo je organismus, a ne něco jiného.
A když říkám tuto větu, ze čtyřicetileté zkušenosti vím, že většina lidí ji dnes chápe metaforicky.
Organismus, skvělý obraz, skvělé podobenství, ale hned na začátku bych rád řekl, že jsme jeden organismus.
A nejen křesťané, pro křesťany to čteme v Bibli v 1. Korintským 12 takto:
"Neboť jako tělo je jedno (slovo číslo) a má mnoho údů, ale všechny údy těla, ačkoli je
jich mnoho, tvoří jedno tělo, tak i Kristus."
Už 2000 let chápeme, že se to týká nás křesťanů, ale je důležité si uvědomit, že "Kristus" neříká, že
my křesťané jsme takoví, ale že Kristus je takový.
Kristus, tento pojem, by vyžadoval dlouhé teologické vysvětlení.
To jednoduše znamená Bůh mezi lidmi, Bůh kolem lidí, Bůh v lidech.
To je Kristus, činný Duch Boží, který žije lidstvo jako jeden organismus.
Náš problém, proč se nikam nedostaneme. Většinu věcí chápeme metaforicky, jak se
říká, spíše jako metaforu než jako skutečnost.
Křesťané čtou Bibli v subjunktivu, tj. v možném nebo přacím tvaru, a nikoli v indikativu, ve skutečném tvaru.
Totéž platí pro všechna ostatní náboženství, stejný problém.
A proto se nikdy nedostaneme dál.
V Bibli a myslím, že i v Koránu, Bhagavadgítě, všude najdeme totéž.
Naše náboženské spisy se nás už tisíce let snaží naučit, že Bůh žije v nás lidech.
Vyháníme ho do nebe. Čekáme, křesťané čekají na Ježíše z nebe. Muslimové čekají na svého Mädiho
nebo Madiho, nevím přesně, jak se to vyslovuje.
Ezoterici čekají na mimozemšťany. Politici a lidé čekají na Američany. Nic z toho v tomto světě nefunguje.
Bůh přebývá v nás lidech a to je důležité základní poznání.
Takže si můžeme stejně jako komunisté říkat soudruzi a chovat se jako zájmové skupiny.
Ale svou povahou, svou konstitucí jsme organismy.
Je v tom obrovský rozdíl. Organismus je živý.
Ale my lidé tady dole neznáme mír, protože se ho vždy snažíme dosáhnout sami, z vlastní síly, z vlastní moudrosti, z vlastního
úsudku. Ze svého vlastního něčeho. Všechno je naše vlastní.
Ale organismus, je-li lidstvo organismem, žije tělo. A to je pro lidi hrozba.
Myslí si, ano, nechci žít, chci být svobodný.
Ale já říkám, že žijeme. Jsme vdechováni.
Pokud se pokusíme přestat dýchat, uvědomíme si, že jsme dýcháni.
Nikdo z nás sám nebije srdce, není-liž pravda?
Naše srdce je rozbušené. Jsme hladoví a sytí, ano.
Musíme jíst a pít. Ale máme žízeň.
To všechno se nám stává. A není to pro nás hrozba. Tak to prostě je. Takový je život.
Když si znovu uvědomíme, že jsme jeden organismus. Že celé lidstvo je jeden organismus.
Nejen křesťané mezi sebou, ale křesťané, muslimové, všechna náboženství.
Ale to se týká i politiky, vědy, všech.
Každý člověk, když si znovu uvědomíme, že jsme organismus, kde má každý jiný úkol, není v rozporu.
Bicepsy, tricepsy. Jeden může vždy jen tahat, druhý jen odstrkovat.
Jedná se však o doplněk. Není to rozpor. Potřebuje obojí.
Můžeme se tedy nazývat rodinou. Stále častěji je hezké, že si říkáme rodina, bratři, sestry.
To je dobře, měli bychom žít jako rodina.
Ale my jsme od přírody organismus. A tak to zůstane.
Nemůžeme žít jako sdružení, dokonce ani jako církevní sdružení.
Můžeme založit libovolný počet klubů.
Vždy se však bude jednat o funkčnost organismu.
Kde Bůh musí něco udělat v nás.
Kvantová fyzika také nedávno zjistila, že tomu tak je.
Vše je vzájemně propojené, závislé a provázané.
Duch, duše a tělo tvoří jeden organismus. Co je v mém srdci, vstupuje do tvého srdce.
To, co je ve tvém srdci, proniká i do mého srdce.
Všechno má zjevný vliv na všechno.
Musíme tedy žít. Jinak budeme pokračovat ve své vlastní moudrosti.
Musíme se naučit, jak se napojit na Boží moudrost. Jak se napojit na Boží vůli.
Jak se napojit na Boží pocity. K Božímu potěšení i k Boží nelibosti.
Všechno nám musí být dáno.
A dokud se nenaučíme žít jako organismus, hlava nad námi, která nás živí, nebude tady dole klid, ani doma, nemožné.
Když Ježíš přišel, my jako křesťané také často vyhrazena pro sebe, pronajaté, ale to není křesťanská výsada.
Ježíš přišel, aby nám jako Syn člověka ukázal, jak člověk tvoří jednotu s Bohem.
Nepřišel jen pro Židy nebo později pro nás křesťany. Přišel pro celý svět.
Proto Bible říká: "Kristus také zemřel za všechny.
Přinést JEDNO poselství všem.
Co to je? Bůh v člověku.
V Bibli se modlí J 17, svou velekněžskou modlitbu, která byla po 2000 let špatně chápána.
Modlí se: "Otče, ať jsou všichni, celé lidstvo, tak jako ty, Otče, ve mně a já v tobě, ...".
To bylo jeho, Ježíšovo, stálé poselství: Bůh žije v člověku.
Všechny jeho skutky, znamení, zázraky a mocné činy byly výrazem toho, že živý Bůh přebývá v lidském těle ve své moudrosti a moci.
A když se zde Ježíš modlil, aby lidé nebo jeho učedníci byli předem 1ns, nebyla to modlitba
za něco, co ještě nebylo a co se teprve stane.
Je to modlitba za zprovoznění toho, co už tu je.
Byli jsme stvořeni jako stvoření pro Boha, pro Něho, jak říká list Kolosanům 1, pro Něho, pro
Něho, pro Jeho záměr, aby nás On žil jako hlava.
Ježíš se nepřišel modlit "ó, udělej z nich organismus".
Přišel, protože věděl, že JSME organismus, a modlil se za pověření, abychom také fungovali jako organismus.
Nemusíme se tedy modlit, abychom se stali 1ns, už jsme 1ns, fyzicky, duchovně sjednoceni, stvořeni jako organismus.
Musíme však žít podle zákonů organismu, jako společenství.
A to byla i Ježíšova modlitba ve verši 22, kde se modlí za "slávu, kterou jsi mi, Otče, dal, kterou jsem
jim dal, aby i oni byli jedno, jako my jsme jedno".
Tedy stejně jako Ježíš a Otec.
A tuto jednotu dávání lze také přeložit jako "předávání" této jednoty.
Předem učil lidi, učedníky, že Bůh žije v lidech, a ukázal to tímto způsobem.
Takže, pověření, to byla Ježíšova modlitba, abychom, protože JSME organismus, také žili a fungovali jako organismus.
Nyní další krok, jak se dostat do tohoto života, do této božské dimenze.
Jako lidé si musíme znovu uvědomit, jak se organismus řídí. Jak se v něm žije?
Ozývá se nyní hlas z nebe?
Jak je možné, aby všichni žili společně v harmonii?
Předem říkám: To může udělat jen Bůh!
Takových konferencí si můžeme dovolit tisíc, budeme se točit v kruhu, dokud nepochopíme, jak funguje princip navigace.
Protože jsme jiné povahy, vycházíme z falešných předpokladů.
Jak to tedy funguje?
Musím to zkrátit, protože nemám moc času.
Přirovnávám to k hejnům zvířat.
Můžeme zkontrolovat všechna hejna zvířat.
Hejna kobylek, přinesl jsem sem několik obrázků, možná miliardy.
Ty mohou změnit směr během 0,6 sekundy. Kdo je řídí?
Kde je král? Kde je vládce?
Podívejme se, toto jsou principy, takto Bůh prožívá celé stvoření. Pro zvířata je to zcela normální.
Totéž platí pro hejna ptáků, totéž platí pro hejna ryb, totéž platí pro mikroorganismy.
Jak miliardy a miliardy mikroorganismů vědí, které látky mají přinést ke kořenům stromů?
Vědí to, protože Bůh je vševědoucí, protože Bůh žije v každém atomu, v každé molekule.
Protože Bůh v tomto stvoření všechno prožívá. Všechno: žije svět zvířat a chce, abychom žili i my lidé.
Jenže na rozdíl od zvířat chce náš souhlas.
Dalo by se říci, že chce, abychom tančili spolu s NÍM. Abychom šli s Ním.
Musíme být jako zvířata. Stáda slonů vědí, co mají dělat, pakoně vědí, kdy mají kam jít.
Všechna zvířata nám vlastně ukazují, že je možné, aby se Bůh orientoval.
Nyní se dostávám k zásadnímu bodu.
A to je asi to nejdůležitější, co chci říct, kromě toho, že jsem zopakoval, že jsme jeden organismus.
Co přesně je nyní navigace, jak můžeme jako lidé, když jsme tak rozdílní, miliony, miliardy
lidí, jak můžeme pochopit, kdy je na něco čas?
Je to velmi jednoduché, Ježíš nám byl příkladem všeho.
Když učedníci chtěli vědět, jak poslouchat Boha.
Jednou v podstatě řekl, že mé ovce slyší můj hlas, a to není křesťanská výsada, ale platí to pro všechny lidi:
My lidé jsme tedy byli stvořeni jako Boží tvorové, kteří mohou slyšet Boží hlas, jsme k tomu
předurčeni, ale musíme také vědět, jak to funguje.
Ježíš to vysvětlil takto: Říká, můžete si to přečíst v Janovi 14,27, říká: "Dávám vám svůj pokoj."
Ano, usilujeme o náš mír, naše mírové smlouvy, naše mírové konference.
"Dám vám svůj pokoj", říká, potřebujeme Boží pokoj.
A říká, že tento mír je mnohem větší než mír známý člověku. Je hlubší.
V jiném úryvku se o Ježíši píše: Jan 1,4. Ježíš je popsán takto: "V něm byl život a ten život byl světlem lidí."
Ne filozofie tedy byla světlem lidí, ne slova, která říkal, byla světlem lidí, ale život, který z něho
vyzařoval, protože to, co Bůh skrze něho působil, probouzelo v lidech život, pokoj, božský pokoj.
Řeknu to jiným úryvkem.
Teď mluvím o Bibli, ale tyto zásady jsou stejné pro všechny lidi.
1 Kor 4,20: tam je psáno: "neboť Boží království", a to je navigace, "Boží království neprobíhá ani se
neprojevuje slovem", je tam psáno: "ale mocí", řecky dynamis.
Jinými slovy, jak Bůh naviguje nás lidi, stejně jako svět zvířat? Naviguje nás prostřednictvím moci.
Dynamis znamená také energii, účinný vliv.
Přesně tak, a znovu opakuji, jak nás Bůh ovlivňuje?
Každé slovo, které vyslovíme, každá myšlenka, kterou myslíme, je ovlivněna, je doprovázena účinnou silou.
A my se je musíme naučit znovu najít, poznat je, znovu se stát citlivými.
Zcitlivěli jsme svou mysl na slova, která říkáme, na své teologie, na svá srovnání.
Musíme znovu slyšet hlas srdce, ano.
Každou myšlenku, na kterou myslíme, doprovází síla, která vede nahoru nebo dolů.
Pomyslete na něco negativního a uvědomte si, že to jde dolů. Je to pravda?
Když uděláte něco negativního, cítíte, jak ve vás klesá síla.
Dělejte něco, co do vás vdechl Bůh, a pocítíte, jak ve vás stoupá síla.
A zvláštní je, že všechno, co Bůh dělá, se nám děje současně.
Pro jednoho není hü, pro druhého hott.
To je rozdíl, když jeho mír funguje.
Jeho účinný mír, jeho účinný božský život je tedy naším principem plavby.
A to se stalo naší specialitou jako OCG po celá desetiletí.
Děláme to s tisíci lidmi..., učíme se inteligenci božského roje v tom smyslu, že se učíme surfovat
společně, učíme se jít s účinky Boha, s jeho duchem.
Již mnoho let sem přicházejí tisíce lidí, aby se naučili, zda se můžete během tří dnů naučit, jak znovu projít
touto navigační silou, tímto účinným Božím působením, tímto vlivem božského života a míru?
A my se učíme, že každá myšlenka, kterou můžeme měřit časem, ať už individuálně nebo kolektivně, je na ní Boží pokoj, nebo ne.
Je slovo, které říkám, nahoře nebo dole?
Vedou práce, které dělám, nahoru nebo dolů? Působí Jeho moc?
Rád bych se vrátil k poslední myšlence.
To najdeme v Bibli ve 4. kapitole listu Filipanům, verš 7.
Říká se: "A Boží pokoj", takže nyní mluvíme o pokoji, který je vyšší než lidský pokoj, říká se: "Boží pokoj,
který převyšuje každé chápání, bude střežit nebo ochraňovat vaše srdce a vaše myšlenky, vaše vnímání".
To je pokyn, jak nás učil Ježíš, pro všechny lidi.
Jinými slovy, Boží pokoj je jako tělesný strážce, a tak lze toto slovo přeložit.
Sleduje naše vnímání, sleduje naše myšlenky, sleduje naše činy, naše plány a je jako osobní strážce, chrání nás.
To však funguje pouze tehdy, pokud opět žijeme způsobem orientovaným na sílu.
To je můj apel na nás všechny, na všechna náboženství stejně, to není rozdíl, to není křesťanské privilegium. To, co jsem zde
hlásal, abychom se naučili znovu žít orientovaní na moc, abychom znovu poznali Boží moc, to musí začít u nás papežů, ne?
Ať už se jedná o křesťanské, katolické, židovské nebo muslimské papeže, všude jsou papežové, ano, všude
máme vůdce a ti jsou vlastně hlavně v metru, že ano.
Pokud se však naučíme znovu žít mocensky, můžeme tomuto mocenskému životu znovu učit i naše lidi, které paseme,
které doprovázíme, a zažíváme to se stovkami různých denominací, které jsme spojili a které spolupracují černým způsobem.
Takže jsme společně postavili asi 170 televizních studií, jen za posledních několik let jsme natočili 9,5
tisíce pořadů a všechno jsme dělali společně jako roj.
Největší akce, které by jinak trvaly celý týden, dokážeme rozebrat za půl hodiny, protože jsme se naučili jezdit načerno.
Na začátku jsme se ještě učili základy, ale ze zkušenosti můžeme říct, že to funguje u tisíců lidí, funguje to na celém světě.
Potřebujeme však být znovu senzibilizováni a rádi se dáme k dispozici každému, kdo má zájem znovu se
zapojit do tohoto procesu čtení míru, hlasu a vedení.
Děkujeme vám za pozornost.
Důležitý dodatek:
Je důležité rozlišovat, mír není cíl, mír je cesta, mír JE síla.
My lidé nemáme ambice konat dobro.
My lidé nemáme sílu vytrvat, my lidé nemáme sílu odpouštět, my lidé nemáme sílu rozvíjet vize, které fungují,
protože to nejlepší z nás je dobré jako zrnko prachu, chybí nám celkový obraz, chybí nám všechno, ano.
Ale poznat, že je tu síla, která nás žije, která nás posiluje, která v nás miluje, která v
nás poznává, to je cesta, mír je cesta, síla.
No, já to tajemství znám už 40 let.
Jsem jako surfař na vlnách, takže síla, o které mluvím, je síla, která nám dává moc zemřít i ve smrti.
A o to jde: nemůžeme zemřít, nemůžeme se pustit, nemůžeme se zapřít ve své vlastní síle.
Ale vidíme svědectví lidí, kteří jsou pod tímto božským pokojem, jak jsem tam vysvětlil: "Svůj pokoj vám
dávám." A říká: Tento pokoj přesahuje lidské chápání.
Přesahuje lidské možnosti.
Viděli jsme tam lidi, kteří zpívali i na hranici.
Tam, kde je pohltili lvi, byl tento klid ještě silnější.
Je to energetický stroj, Boží mír, a je v muslimovi stejně jako v křesťanovi, židovi, hinduistovi, je v každém
člověku, ale záleží na tom, zda se na něj orientuji, nebo ne.
Musím se zapojit do experimentu žít způsobem orientovaným na sílu, je to jako smlouva, jako podání ruky, jako manželství.
A dokud si neuvědomím, že tento zdroj energie existuje, budu se vždycky honit za klidem, vždycky budu bojovat.
Ale já zažívám největší pronásledování, osobně jsem zažil pronásledování křesťanů po více než 25 let, raduji
se uprostřed toho, miluji své úhlavní nepřátele, ano.
Nedávno jsem se setkal se svým úhlavním nepřítelem, který mi škodí už desítky let, každý rok mi vydělává miliony, protože
točím velké celovečerní filmy, sleduje mě, sleduje každý film, z každého kina, z každého festivalu, z každého obchodu.
A v těchto dnech jsem se s ním setkal poprvé.
Z klidu, který ve mně pulzuje, z té síly jsem se mu poprvé dokázal podívat do očí, vzal jsem ho nejdřív za ramena, řekl
jsem, příteli, teď se chceme nejdřív obejmout, objal jsem ho, ne pro parádu, šel jsem s ním ruku v ruce dvacet metrů, řekl jsem
mu, že je mezi námi všechno jasné, miluji tě, ano. Miluji tě.
Pak úplně ztuhl, všechno je to jen rétorika, neexistuje to, neexistuje to.
Řekl jsem mu: "Tvůj problém je, že neznáš Boží lásku, neznáš lásku.
Nikdy se nenaučili, že je možné milovat i za těch nejtěžších okolností.
Ale pokoj, který ve mně pluje, na němž se už desítky let vezu jako na vlně, s touto silou, která mě činí ochotnou s
Boží vůlí, mohu obejmout muže a on se na mě pak podíval.
A mohl bych pokračovat celé hodiny, měl jsem tisíce nepřátel, kteří jsou nyní mými přáteli. Proč?
Protože ve mně vibruje energie, protože jsem začal žít způsobem orientovaným na sílu.
Našel jsem toto tajemství a učil jsem ho tisíce lidí a dnes ho učíme tisíce lidí a tato energie je cestou,
důvodem, proč máme mír, mír jde s námi, doprovází nás.
Není to cíl, kterého jednou dosáhneme.
To je náš výchozí kapitál, naše cesta, naše energie ve všem.