Ivo Sasek la UPF Elveția: "Drumul către pacea mondială interreligioasă"
În timp ce războaiele, nedreptățile și conflictele de tot felul continuă să facă ravagii pe fața pământului,
nu a existat niciodată un angajament atât de larg pentru pace și promovarea demnității umane.
"Pacea și securitatea au nevoie astăzi de vocea tuturor celor cărora le pasă profund
de pace, în special a liderilor religioși!".
Cu acest motto, Federația pentru Pace Universală (UPF) a găzduit Conferința
Internațională pentru Pace Mondială pe 21 septembrie 2018.
Aceasta a avut loc la sediul Consiliului Mondial al Bisericilor din Geneva.
UPF are statut consultativ general în cadrul Consiliului Economic și Social al Organizației Națiunilor Unite (ONU).
Ea a făcut apel la o participare activă în modelarea păcii mondiale.
La cea de-a 37-a Zi Mondială a Păcii, nu numai liderii religioși din cele mai diverse medii și-au spus cuvântul: creștini,
evrei, musulmani, sikhs, hinduși etc. - ci și reprezentanți din politică, știință și diverse organizații internaționale.
Ivo Sasek, fondatorul OCG, Kla.TV, AZK și al altor programe media independente, a acceptat de asemenea invitația și a
vorbit pe tema "Calea către pacea mondială interreligioasă".
Kla.TV publică mai jos discursul său ca o contribuție la Asociația interreligioasă pentru pace și dezvoltare.
Ce poate învăța omenirea din orice context național, economic, politic, religios sau de altă natură de la roiurile de animale?
Experimentați răspunsuri compacte din gura unui om care se bazează pe patru decenii de experiență și care
a pus deja acest secret în practică cu mii de oameni.
Ivo Sasek ne va prezenta acum ideea sa despre cum putem obține o pace durabilă.
Îi dau cuvântul domnului Ivo Sasek.
Ivo Sasek: Vă mulțumim că încă mai aveți răbdare să ascultați după atâtea contribuții.
Vreau să spun ceea ce cred eu că este calea către pacea mondială interreligioasă, către pacea mondială în general.
Cred că este vorba în principal de conștientizarea faptului că recunoaștem că oamenii sunt constituiți dintr-un singur organism.
Omenirea este un organism și nu altceva.
Și când spun această propoziție, știu din 40 de ani de experiență că majoritatea oamenilor o înțeleg acum metaforic.
Un organism, o imagine minunată, o parabolă minunată, dar aș dori să spun de la început că suntem un singur organism.
Și nu numai creștinii, pentru creștini citim în Biblie în 1 Corinteni 12, după cum urmează:
"Căci, după cum trupul este unul (cuvânt numeric) și are multe mădulare, dar toate mădularele trupului,
deși multe, formează un singur trup, tot așa și Hristos."
Timp de 2000 de ani am înțeles că acest lucru se aplică nouă, creștinilor, dar este important să recunoaștem că "Hristos"
nu spune că noi, creștinii, suntem așa, ci că Hristos este așa.
Hristos, acest concept, ar necesita o lungă explicație teologică.
Aceasta înseamnă pur și simplu Dumnezeu printre oameni, Dumnezeu în jurul oamenilor, Dumnezeu în oameni.
Acesta este Hristos, Duhul activ al lui Dumnezeu, care trăiește umanitatea ca un singur organism.
Problema noastră, de ce nu ajungem nicăieri. Înțelegem majoritatea lucrurilor metaforic, cum se
spune, mai degrabă ca o metaforă decât ca realitate.
Creștinii citesc Biblia la subjonctiv, adică la forma posibilă sau dorită, mai degrabă decât la indicativ, la forma reală.
Același lucru pentru orice altă religie, aceeași problemă.
Și de aceea nu ajungem niciodată mai departe.
În Biblie și cred că și în Coran, în Bhagavad Gita, același lucru poate fi găsit peste tot.
Scrierile noastre religioase au încercat să ne învețe de mii de ani că Dumnezeu trăiește în noi, oamenii.
Îl alungăm în cer. Noi îl așteptăm, creștinii îl așteaptă pe Iisus din cer. Musulmanii își
așteaptă Mädi sau Madi, nu știu exact cum se pronunță.
Ezotericii îi așteaptă pe extratereștri. Politicienii, oamenii îi așteaptă pe americani. Nimic
din toate acestea nu funcționează în această lume.
Dumnezeu locuiește în noi, oamenii, și aceasta este o realizare de bază importantă.
Deci, la fel ca comuniștii, ne putem numi tovarăși și ne putem comporta ca grupuri de interese.
Dar prin natură, prin constituție, noi suntem organisme.
Există o diferență uriașă. Un organism este viu.
Dar noi, oamenii de aici de jos, nu cunoaștem pacea, pentru că încercăm mereu să o facem singuri, din propria noastră
putere, din propria noastră înțelepciune, din propria noastră judecată. Din propriul nostru ceva. Totul este al nostru.
Dar organismul, dacă umanitatea este un organism, un corp este trăit. Și aceasta este o amenințare pentru oameni.
Ei se gândesc, da, nu vreau să trăiesc, vreau să fiu liber.
Dar eu spun că suntem trăiți. Suntem respirați.
Dacă încercăm să ne oprim din respirat, ne vom da seama că suntem respirați.
Niciunul dintre noi nu bate inima singur, nu-i așa?
Inima noastră este bătută. Suntem înfometați și sătui, da.
Trebuie să mâncăm și să bem. Dar ne este sete.
Totul ni se întâmplă nouă. Și nu este o amenințare pentru noi. Este pur și simplu așa. Așa este viața.
Când vom realiza din nou că suntem un singur organism. Că întreaga umanitate este un singur organism.
Nu doar creștinii între ei, ci creștinii, musulmanii, toate religiile.
Dar asta include și politica, știința, toată lumea este implicată.
Fiecare persoană, atunci când ne dăm seama din nou că suntem un organism în care fiecare
are o sarcină diferită, nu este contradictorie.
Biceps, triceps. Unul poate doar să tragă, celălalt poate doar să împingă.
Dar este un supliment. Nu este o contradicție. Are nevoie de amândouă.
Deci, ne putem numi familie. Din ce în ce mai mult, este frumos să ne numim familie, frați, surori.
Acesta este un lucru bun, ar trebui să trăim ca o familie.
Dar noi suntem un organism prin natura noastră. Așa rămâne.
Nu putem trăi ca asociații, nici măcar ca asociații bisericești.
Putem înființa cât de multe cluburi dorim.
Dar funcționalitatea va fi întotdeauna cea a unui organism.
Unde Dumnezeu trebuie să facă lucruri în noi.
Fizica cuantică a descoperit recent că acesta este cazul.
Totul este interconectat, interdependent și împletit.
Spirit, suflet și trup, formăm un singur organism. Ceea ce este în inima mea intră în inima ta.
Ceea ce este în inima ta pătrunde în inima mea.
Totul are un efect flagrant asupra tuturor lucrurilor.
Deci, trebuie să trăim. Altfel, vom continua cu propria noastră înțelepciune.
Trebuie să învățăm cum să ne legăm de înțelepciunea lui Dumnezeu. Cum să ne legăm de voința lui Dumnezeu.
Cum să ne agățăm de sentimentele lui Dumnezeu. Pentru plăcerea lui Dumnezeu și pentru nemulțumirea lui Dumnezeu.
Totul trebuie să ne fie dat.
Și atâta timp cât nu învățăm să trăim ca un organism, un cap deasupra noastră care ne trăiește, nu va
exista pace aici jos, nici măcar acasă, imposibil.
Când a venit Isus, noi, creștinii, am rezervat adesea pentru noi, am închiriat, dar nu este un privilegiu creștin.
Isus a venit să ne arate, ca Fiu al Omului, cum o ființă umană formează o unitate cu Dumnezeu.
El nu a venit doar pentru evrei, sau mai târziu pentru noi, creștinii. El a venit pentru lume.
De aceea Biblia spune: Și Hristos a murit pentru toți.
Pentru a aduce UN mesaj tuturor.
Ce este aceasta? Dumnezeu în om.
El se roagă la Ioan 17, rugăciunea sa arhierească din Biblie, iar acest lucru a fost înțeles greșit timp de 2000 de ani.
El se roagă: "Tată, ca ei, întreaga umanitate, să fie toți 1ns, așa cum tu, Tată, ești în mine și eu în tine..."
Acesta a fost mesajul său constant, al lui Iisus: Dumnezeu trăiește în om.
Toate lucrările pe care le-a făcut, semnele, miracolele și faptele de putere au fost o expresie a faptului că Dumnezeul cel
viu locuiește în trupul uman în înțelepciunea și puterea Sa.
Iar când Isus s-a rugat aici ca oamenii sau ucenicii Săi să fie 1ns dinainte, nu a fost o rugăciune
pentru ceva care nu era încă și care încă nu devenise.
Este o rugăciune pentru punerea în funcțiune a ceea ce este deja acolo.
Am fost creați ca făpturi pentru Dumnezeu, pentru EL se spune în Coloseni 1, pentru EL, în EL,
pentru scopul LUI, ca EL să ne trăiască ca cap.
Iisus nu a venit să se roage "oh, transformă-i într-un organism".
El a venit pentru că știa că SUNTEM un organism, s-a rugat pentru ca noi să funcționăm, de asemenea, ca un organism.
Deci, nu trebuie să ne rugăm să devenim 1ns, suntem deja 1ns, uniți fizic, spiritual, creați ca un organism.
Dar trebuie să trăim în conformitate cu legile unui organism, ca o comunitate.
Și aceasta a fost rugăciunea lui Isus, tot în versetul 22, unde se roagă pentru "slava pe care Tu, Tată, Mi-ai dat-o și pe care Eu
le-am dat-o lor, ca și ei să fie una, după cum noi suntem una".
Deci, la fel ca Iisus și Tatăl.
Iar această unitate a dăruirii poate fi tradusă și prin "împărtășirea" acestei unități.
El i-a învățat pe oameni, pe ucenici în primul rând, că Dumnezeu trăiește în oameni, a demonstrat acest lucru în acest fel.
Deci, însărcinarea, aceasta a fost rugăciunea lui Isus, ca, deoarece SUNTEM un
organism, să trăim și să funcționăm ca un organism.
Acum, următorul pas este cum să intrăm în această viață, în această dimensiune divină.
Ca oameni, trebuie să regăsim înțelegerea modului în care este navigat un organism. Cum este el trăit?
Se întâmplă acum o voce din cer?
Cum este posibil ca toată lumea să trăiască împreună în armonie?
Permiteți-mi să spun în avans: Numai Dumnezeu poate face asta!
Ne putem permite o mie de conferințe de acest gen, vom ajunge să ne învârtim în cerc până când vom
înțelege cum funcționează principiul navigației.
Pentru că suntem de o natură diferită, pornim de la premise false.
Deci, cum funcționează?
Trebuie doar să fiu scurt, pentru că nu am prea mult timp.
Eu îl compar cu roiurile de animale.
Putem verifica toate roiurile de animale.
Roiuri de lăcuste, am adus câteva poze aici, poate miliarde.
Acestea își pot schimba direcția în 0,6 secunde. Cine le guvernează?
Unde este regele? Unde este conducătorul?
Să vedem, acestea sunt principiile, acesta este modul în care Dumnezeu trăiește
întreaga creație. Complet normal pentru animale.
Același lucru este valabil și pentru stolurile de păsări, și pentru bancurile de pești, și pentru microorganisme.
Cum știu miliardele și miliardele de microorganisme ce substanțe să aducă la rădăcinile copacilor?
Ei știu pentru că Dumnezeu este cel atotștiutor, pentru că Dumnezeu trăiește în fiecare atom, în fiecare moleculă.
Pentru că Dumnezeu trăiește totul în această creație. Totul: El trăiește lumea animală și vrea ca noi, oamenii, să trăim.
Numai că, spre deosebire de animale, el vrea consimțământul nostru.
Vrea ca noi să dansăm împreună cu EL, s-ar putea spune. Să mergem împreună cu El.
Trebuie să fim ca animalele. Astfel, turmele de elefanți știu ce au de făcut, gnu știu când trebuie să meargă unde.
Toate animalele ne arată de fapt că este posibil ca Dumnezeu să navigheze.
Acum am ajuns la punctul crucial.
Și acesta este poate cel mai important lucru pe care trebuie să îl spun, în afară de această
repetare a revelației că suntem un singur organism.
Ce anume este navigația acum, cum putem noi, ca oameni, când suntem atât de diferiți, milioane, miliarde de
oameni, cum putem înțelege când este timpul pentru ceva?
Este foarte simplu, Isus a exemplificat totul pentru noi.
Când ucenicii au vrut să știe cum să asculte de Dumnezeu.
Practic, el a spus odată că oile mele îmi aud vocea, iar acesta nu este un privilegiu creștin, ci se aplică tuturor oamenilor:
Deci, noi, oamenii, am fost creați ca ființe ale lui Dumnezeu care pot auzi vocea lui Dumnezeu, suntem predispuși să
putem face acest lucru, dar trebuie să știm și cum funcționează.
Isus a explicat în felul următor: El spune, puteți citi în Ioan 14:27, El spune: "Vă dau pacea Mea."
Da, ne străduim pentru pacea noastră, pentru tratatele noastre de pace, pentru conferințele noastre de pace.
"Vă voi da pacea mea", spune el, avem nevoie de pacea lui Dumnezeu.
Și el spune că această pace este cu mult peste pacea cunoscută de om. Este mai profundă.
Un alt pasaj spune acest lucru despre Iisus, Ioan 1.4, Iisus este descris ca "în El era viața, și viața era lumina oamenilor".
Așadar, nu filosofia a fost lumina oamenilor, nu cuvintele pe care le-a rostit au fost lumina oamenilor, ci viața
care emana din el, pentru că ceea ce Dumnezeu a lucrat prin el a trezit viață, pace, pace divină în oameni.
O voi spune cu un alt pasaj.
Vorbesc acum despre Biblie, dar acestea sunt principii care sunt aceleași pentru toți oamenii.
1 Corinteni 4:20: acolo este scris: "pentru că împărăția lui Dumnezeu", și aceasta este navigarea, "împărăția lui
Dumnezeu nu procedează sau nu se manifestă în cuvânt", este scris acolo, "ci în putere", greacă: dynamis.
Cu alte cuvinte, cum ne ghidează Dumnezeu pe noi, oamenii, la fel ca în lumea animalelor? El ne ghidează prin putere.
Dynamis înseamnă, de asemenea, energie, înseamnă influență efectivă.
Exact, și repet din nou, cum ne influențează Dumnezeu?
Fiecare cuvânt pe care îl rostim, fiecare gând pe care îl gândim este influențat, este însoțit de o forță eficientă.
Și trebuie să învățăm să le găsim din nou, să le cunoaștem, să ne sensibilizăm din nou.
Ne-am sensibilizat mințile la cuvintele pe care le rostim, la teologiile noastre, la comparațiile noastre.
Trebuie să auzim din nou vocea inimii, da.
Fiecare gând pe care îl avem este însoțit de o forță care ne conduce în sus sau în jos.
Gândiți-vă la ceva negativ și vă dați seama că se duce în jos. Este adevărat?
Fă ceva negativ și vei simți că puterea din tine scade.
Faceți ceva ce Dumnezeu a suflat în voi și veți simți cum crește puterea.
Și lucrul special este că tot ceea ce face Dumnezeu ni se întâmplă tuturor în același timp.
Nu este "hü" pentru unul, "hott" pentru altul.
Aceasta este diferența atunci când pacea lui funcționează.
Deci pacea sa efectivă, viața sa divină efectivă este principiul nostru de navigație.
Și aceasta a devenit specialitatea noastră, ca OCG, timp de decenii.
Facem asta cu mii de oameni..., învățăm inteligența roiului divin în sensul că învățăm să navigăm împreună, învățăm să
mergem împreună cu efectele lui Dumnezeu, cu spiritul său.
De mulți ani, mii de oameni au venit aici să învețe, puteți învăța în trei zile cum să mergeți din nou cu această
putere de navigație, cu acest efect eficient al lui Dumnezeu, cu această influență a vieții și păcii divine?
Și învățăm că fiecare gând, pe care îl putem măsura cu timpul, individual sau colectiv, este pacea lui Dumnezeu peste el sau nu.
Cuvântul pe care îl spun crește sau scade?
Lucrările pe care le fac duc în sus sau în jos? Este puterea Lui la lucru?
Aș dori să ajung la ultimul gând.
Și găsim acest lucru în Filipeni 4 versetul 7 din Biblie.
Se spune: "Și pacea lui Dumnezeu", deci acum vorbim despre pacea care este mai presus de pacea umană, se spune: "pacea lui
Dumnezeu, care întrece orice înțelegere, va păzi, sau va păstra, inimile voastre și gândurile voastre, percepția voastră".
Aceasta este instrucțiunea, așa cum ne-a învățat Isus, pentru toți oamenii.
Cu alte cuvinte, pacea lui Dumnezeu este ca o gardă de corp, așa cum poate fi tradus acest cuvânt.
El ne monitorizează percepțiile, ne monitorizează gândurile, ne monitorizează acțiunile,
planurile și este ca un bodyguard, ne protejează.
Dar acest lucru funcționează numai dacă trăim din nou într-un mod orientat spre forță.
Acesta este apelul meu către noi toți, către toate religiile în mod egal, nu este o diferență, nu este un privilegiu creștin.
Ceea ce am predicat aici, că trebuie să învățăm să trăim din nou orientați către putere, că trebuie să cunoaștem din nou puterea
lui Dumnezeu, trebuie să înceapă cu noi, papii, nu-i așa?
Fie că este vorba de papi creștini, catolici, evrei sau musulmani, există papi peste tot, da, avem lideri peste
tot și ei sunt, de fapt, în principal pe tub, nu-i așa.
Dar dacă învățăm să trăim din nou orientați spre putere, atunci îi putem învăța și pe oamenii noștri, pe care îi păstorim, pe
care îi însoțim, această viață orientată din nou spre putere și experimentăm acest lucru cu sute de confesiuni diferite pe care
le-am adus împreună, care lucrează împreună într-un mod negru.
Astfel, am construit împreună aproximativ 170 de studiouri TV, am realizat 9½ de mii de programe numai în
ultimii ani, făcând totul împreună, ca niște roiuri.
Putem demonta cele mai mari evenimente într-o jumătate de oră, când altfel ar dura o săptămână
întreagă, pentru că am învățat să mergem la negru.
Încă învățam elementele de bază la început, dar putem spune din experiență că funcționează cu
mii de oameni, funcționează cu întreaga lume.
Dar trebuie să fim sensibilizați din nou și suntem bucuroși să ne punem la dispoziția oricui este interesat să se reconecteze
la acest proces de citire a păcii, a vocii, a conducerii.
Vă mulțumim pentru atenție.
Addendum important:
Este important să facem diferența, pacea nu este un scop, pacea este calea, pacea ESTE puterea.
Noi, oamenii, nu avem ambiția de a face bine.
Noi, oamenii, nu avem puterea de a persevera, noi, oamenii, nu avem puterea de a ierta, noi, oamenii, nu avem puterea de a
dezvolta viziuni care să funcționeze, deoarece cel mai bun dintre noi este la fel de bun ca un fir de praf,
ne lipsește imaginea de ansamblu, ne lipsește totul, da.
Dar să recunoaștem că există o putere aici care ne trăiește, care ne dă putere, care ne iubește, care recunoaște
în noi, aceasta este calea, pacea este calea, puterea.
Ei bine, sunt familiarizat cu acest secret de 40 de ani.
Sunt ca un surfer de valuri, așa că puterea despre care vorbesc este o putere care ne dă puterea de a muri chiar și în moarte.
Și aceasta este ideea: nu putem muri, nu putem renunța, nu ne putem nega pe noi înșine în puterea noastră.
Dar vedem mărturii ale oamenilor care se află sub această pace divină, așa cum am explicat acolo: "Pacea Mea v-o dau
vouă" și el spune: Această pace depășește înțelegerea umană.
Aceasta depășește capacitățile umane.
Am văzut acolo oameni care încă mai cântau chiar și la rug.
Acolo unde au fost mâncați de lei, această pace a fost și mai puternică.
Este o mașină de energie, pacea lui Dumnezeu, și se află atât în musulman, cât și în creștin, evreu, hindus, este în fiecare
ființă umană, dar depinde dacă mă orientez spre ea sau nu.
Trebuie să mă implic în acest experiment de a trăi într-un mod orientat spre forță, este ca un
contract, ca o strângere de mână, ca o căsătorie.
Și atâta timp cât nu realizez că această sursă de energie există, voi fi mereu în căutarea păcii, voi avea mereu o luptă.
Dar eu experimentez cele mai mari persecuții, am experimentat personal o persecuție a creștinilor timp de peste 25
de ani, mă bucur în mijlocul ei, îmi iubesc dușmanii, da.
M-am întâlnit recent cu dușmanul meu de moarte, care îmi face rău de zeci de ani, milioane în fiecare an, pentru că fac filme
mari, mă urmărește peste tot, urmărește fiecare film, din fiecare cinematograf, din fiecare festival, din fiecare magazin.
Și l-am întâlnit pentru prima dată zilele astea.
Am fost în stare să-l înfrunt pentru prima dată din pacea care pulsa în mine, din această forță, l-am luat mai întâi de umeri,
i-am spus, prietene, acum vrem să ne îmbrățișăm mai întâi, l-am îmbrățișat, nu pentru spectacol, am mers braț la
braț cu el timp de 20 de metri, i-am spus că totul este clar între noi, te iubesc, da. Da, te iubesc.
Apoi a înghețat complet, totul este doar retorică, nu există, nu există.
I-am spus: "Problema ta este că nu cunoști iubirea lui Dumnezeu, nu cunoști iubirea.
Ei nu au învățat niciodată că este posibil să iubești, chiar și în cele mai dificile circumstanțe.
Dar pacea care plutește în mine, pe care o călăresc de zeci de ani ca un călăreț pe valuri, cu această putere
care mă face să vreau cu voia lui Dumnezeu, pot să-l îmbrățișez pe om și apoi s-a uitat la mine.
Și aș putea continua ore în șir, am avut dușmani, mii dintre ei, care acum sunt prieteni. Și de ce?
Pentru că o energie vibrează în mine, pentru că am început să trăiesc într-un mod orientat spre putere.
Am găsit acest secret și l-am predat la mii de oameni și astăzi îl predăm la mii de oameni și această energie este calea,
motivul pentru care avem pace, pacea merge cu noi, ne însoțește.
Nu este un obiectiv pe care îl vom atinge la un moment dat.
Acesta este capitalul nostru de pornire, calea noastră, energia noastră în toate.