Ivo Sasek na konferenci UPF v Švici: "Pot do medverskega svetovnega miru"
Medtem ko vojne, krivice in spopadi vseh vrst še vedno pustošijo po vsem svetu, še nikoli ni bilo tako široke
zavezanosti miru in spodbujanju človekovega dostojanstva.
"Za mir in varnost so danes potrebni glasovi vseh, ki jim je zelo pomemben mir, zlasti verskih voditeljev!".
S tem geslom je Univerzalna federacija za mir (UPF) 21. septembra 2018 gostila Mednarodno svetovno konferenco o miru.
To je potekalo v prostorih Svetovnega sveta cerkva v Ženevi.
UPF ima splošni posvetovalni status v Ekonomsko-socialnem svetu Združenih narodov (ZN).
Pozvala je k dejavnemu sodelovanju pri oblikovanju svetovnega miru.
Ob 37. svetovnem dnevu miru niso spregovorili le verski voditelji iz najrazličnejših okolij: kristjani, judje,
muslimani, sikhi, hindujci itd., ampak tudi predstavniki politike, znanosti in različnih mednarodnih organizacij.
Vabilu se je odzval tudi Ivo Sasek, ustanovitelj OCG, Kla.TV, AZK in drugih neodvisnih medijskih programov, ki je
spregovoril na temo "Pot do medverskega svetovnega miru".
Kla.TV v nadaljevanju objavlja njegov govor kot prispevek medverskemu združenju za mir in razvoj.
Kaj se lahko človeštvo, ne glede na narodnostno, gospodarsko, politično, versko ali
katero koli drugo ozadje, nauči od živalskih jat?
Izkusite kompaktne odgovore iz ust človeka, ki ima bogate izkušnje iz štirih desetletij in je
to skrivnost uporabil že pri več tisoč ljudeh.
Ivo Sasek nam bo zdaj predstavil svojo zamisel, kako doseči trajni mir.
Besedo ima gospod Ivo Sasek.
Ivo Sasek: Hvala, ker ste po toliko prispevkih še vedno imeli potrpljenje poslušati.
Želim povedati, kaj je po mojem mnenju pot do medverskega svetovnega miru, do svetovnega miru na splošno.
Mislim, da gre predvsem za zavedanje, da se moramo zavedati, da so ljudje sestavljeni iz enega organizma.
Človeštvo je organizem in ne nekaj drugega.
In ko rečem ta stavek, iz 40-letnih izkušenj vem, da ga večina ljudi zdaj razume metaforično.
Organizem, čudovita podoba, čudovita prilika, a že na začetku bi rad povedal, da smo en organizem.
In ne samo kristjani, za kristjane beremo v Svetem pismu v 1. poglavju Korinčanom 12 takole:
"Kakor je namreč telo eno (beseda števila) in ima mnogo členov, a vsi telesni členi, čeprav jih
je veliko, tvorijo eno telo, tako tudi Kristus."
Že 2000 let razumemo, da to velja za nas kristjane, vendar je pomembno, da se zavedamo, da "Kristus" ne pravi,
da smo takšni mi kristjani, ampak da je takšen Kristus.
Kristus, ta pojem, bi zahteval daljšo teološko razlago.
To preprosto pomeni Bog med ljudmi, Bog okoli ljudi, Bog v ljudeh.
To je Kristus, dejavni Božji Duh, ki živi človeštvo kot en sam organizem.
Naš problem, zakaj ne pridemo nikamor. Večino stvari razumemo metaforično, kot pravijo, kot prispodobo in ne kot resničnost.
Kristjani berejo Sveto pismo v subjunktivu, torej v možni ali želeni obliki, in ne v indikativu, torej v dejanski obliki.
Enako velja za vse druge religije, isti problem.
Zato nikoli ne pridemo dlje.
V Svetem pismu in mislim, da tudi v Koranu, Bhagavadgiti, povsod je mogoče najti isto.
Naši verski spisi nas že tisočletja skušajo naučiti, da Bog živi v nas, ljudeh.
Izženemo ga v nebesa. Mi čakamo, kristjani čakajo na Jezusa iz nebes. Muslimani čakajo na svojega
Mädija ali Madija, ne vem točno, kako naj ga izgovorim.
Ezoteriki čakajo na Nezemljane. Politiki in ljudje čakajo na Američane. Nič od tega ne deluje na tem svetu.
Bog prebiva v nas, ljudeh, in to je pomembno osnovno spoznanje.
Tako se lahko kot komunisti imenujemo tovariši in se obnašamo kot interesne skupine.
Toda po naravi, po ustroju smo organizmi.
Razlika je ogromna. Organizem je živ.
Toda mi, ljudje tukaj spodaj, ne poznamo miru, ker ga vedno poskušamo doseči sami, po svoji moči, po svoji
modrosti, po svoji presoji. Iz naše lastne moči. Vse je naše.
Toda organizem, če je človeštvo organizem, živi telo. In to je grožnja ljudem.
Mislijo si: da, nočem živeti, hočem biti svoboden.
Vendar pravim, da smo živeli. Dihamo.
Če poskušamo prenehati dihati, bomo spoznali, da dihamo.
Nihče od nas sam ne bije srca, kajne?
Naše srce je razbito. Smo lačni in siti, da.
Jesti in piti moramo. Vendar smo žejni.
Vse to se nam zgodi. In to nas ne ogroža. Tako pač je. Takšno je življenje.
Ko se ponovno zavemo, da smo en sam organizem. Da je celotno človeštvo en sam organizem.
Ne samo kristjani med seboj, ampak tudi kristjani, muslimani, vse religije.
Toda to vključuje tudi politiko, znanost, vsi so vpleteni.
Vsak posameznik, če se ponovno zavemo, da smo organizem, v katerem ima vsak svojo nalogo, si ne nasprotuje.
Biceps, triceps. Eden lahko samo vleče, drugi lahko samo odriva.
Vendar gre za dodatek. Ni nasprotje. Potrebuje oboje.
Tako se lahko imenujemo družina. Vse bolj je lepo, da se imenujemo družina, bratje, sestre.
To je dobro, saj moramo živeti kot družina.
Vendar smo po naravi organizem. Tako tudi ostane.
Ne moremo živeti kot združenja, niti kot cerkvena združenja.
Ustanovimo lahko poljubno število klubov.
Vendar bo funkcionalnost vedno enaka funkcionalnosti organizma.
Kjer mora Bog nekaj storiti v nas.
Tudi kvantna fizika je nedavno odkrila, da je tako.
Vse je medsebojno povezano, soodvisno in prepleteno.
Duh, duša in telo tvorijo en organizem. Kar je v mojem srcu, pride v tvoje srce.
Kar je v tvojem srcu, prodira v moje srce.
Vse očitno vpliva na vse.
Zato moramo živeti. V nasprotnem primeru bomo nadaljevali s svojo modrostjo.
Naučiti se moramo, kako se opirati na Božjo modrost. Kako se priklopiti na Božjo voljo.
Kako se priklopiti na Božja čustva. Na Božje zadovoljstvo in na Božje nezadovoljstvo.
Vse nam mora biti dano.
In dokler se ne naučimo živeti kot organizem, kot glava nad nami, ki živi nas, ne bo miru
tukaj spodaj, tudi doma ne, kar je nemogoče.
Ko je Jezus prišel, smo kristjani pogosto rezervirana za sebe, v najemu, vendar to ni krščanski privilegij.
Jezus nam je kot Sin človekov prišel pokazat, kako človeško bitje tvori enost z Bogom.
Ni prišel samo za Jude ali pozneje za nas, kristjane. Prišel je za ves svet.
Zato Sveto pismo pravi: "Tudi Kristus je umrl za vse.
Da bi vsem posredovali ENO sporočilo.
Kaj je to? Bog v človeku.
Moli Janezovo molitev 17, svojo visoko duhovniško molitev v Svetem pismu, ki je bila 2000 let napačno razumljena.
Moli: "Oče, da bi bilo vse človeštvo eno samo, kakor si ti, Oče, v meni in jaz v tebi, ..."
To je bilo njegovo, Jezusovo stalno sporočilo: Bog živi v človeku.
Vsa njegova dela, znamenja, čudeži in dejanja moči so bila izraz dejstva, da živi Bog
prebiva v človeškem telesu v svoji modrosti in moči.
In ko je Jezus tukaj molil, da bi bili ljudje ali njegovi učenci vnaprej 1ns, to ni bila molitev
za nekaj, česar še ni bilo in kar bo šele postalo.
To je molitev za pooblastitev tistega, kar je že tu.
Ustvarjeni smo bili kot bitja za Boga, za Njega, pravi Pismo Kološanom 1, za Njega, v
Njega, za Njegov namen, da nas živi kot glavo.
Jezus ni prišel, da bi molil "o, naredi jih v organizem".
Prišel je, ker je vedel, da smo organizem, in je molil za pooblastilo, da bi tudi mi delovali kot organizem.
Zato nam ni treba moliti, da bi postali eno, saj že smo eno, fizično in duhovno združeni, ustvarjeni kot organizem.
Vendar moramo živeti v skladu z zakoni organizma, kot skupnost.
To je bila Jezusova molitev tudi v 22. vrstici, kjer prosi za "slavo, ki si mi jo ti, Oče, dal, in jaz sem
jo dal njim, da bodo tudi oni eno, kakor smo mi eno".
Torej enako kot Jezus in Oče.
To enotnost dajanja lahko prevedemo tudi kot "posredovanje" te enotnosti.
Učence je učil, da Bog živi v ljudeh, in jim to pokazal na ta način.
Tako je bila Jezusova molitev, da ker smo organizem, tudi živimo in delujemo kot organizem.
Naslednji korak je, kako vstopiti v to življenje, v to božansko dimenzijo.
Kot ljudje se moramo ponovno zavedati, kako se organizem upravlja. Kako živi?
Ali se zdaj dogaja glas iz nebes?
Kako je mogoče, da vsi živijo skupaj v harmoniji?
Naj vnaprej povem: to lahko stori samo Bog!
Lahko si privoščimo še tisoč takšnih konferenc, pa se bomo vrteli v krogu, dokler ne
bomo razumeli, kako deluje načelo navigacije.
Ker smo drugačne narave, izhajamo iz napačnih predpostavk.
Kako deluje?
Moram biti kratek, ker nimam veliko časa.
Primerjam ga z jatami živali.
Preverimo lahko vse živalske roje.
Roj kobilic, prinesel sem nekaj slik, morda jih je bilo na milijarde.
Ti lahko spremenijo smer v 0,6 sekunde. Kdo jih upravlja?
Kje je kralj? Kje je vladar?
Poglejmo, to so načela, tako Bog živi celotno stvarstvo. Povsem normalno za živali.
Enako velja za jate ptic, za jate rib in za mikroorganizme.
Kako milijarde in milijarde mikroorganizmov vedo, katere snovi naj prinesejo v korenine dreves?
Vedo, ker je Bog vseveden, ker živi v vsakem atomu, v vsaki molekuli.
Ker Bog živi vse v tem stvarstvu. Vse: živi v živalskem svetu in želi, da bi živeli tudi ljudje.
Le da v nasprotju z živalmi želi naše soglasje.
Lahko bi rekli, da želi, da plešemo skupaj z NJIM. Da bi šli skupaj z Njim.
Biti moramo kot živali. Tako črede slonov vedo, kaj morajo početi, gnuji vedo, kdaj in kje morajo hoditi.
Vse živali nam pravzaprav kažejo, da je Bogu omogočena navigacija.
Sedaj sem prišel do ključne točke.
In to je morda najpomembnejša stvar, ki jo moram povedati, poleg tega, da ponavljam razodetje, da smo en sam organizem.
Kaj točno je zdaj navigacija, kako lahko kot ljudje, ko smo si tako različni, milijoni, milijarde
ljudi, kako lahko razumemo, kdaj je čas za nekaj?
To je zelo preprosto, Jezus je bil za nas zgled vsega.
Ko so učenci želeli vedeti, kako ubogati Boga.
V bistvu je nekoč dejal: "Moje ovce slišijo moj glas." To ni privilegij kristjanov, ampak velja za vse ljudi:
Ljudje smo bili torej ustvarjeni kot Božja bitja, ki lahko slišijo Božji glas, smo predisponirani
za to, vendar moramo tudi vedeti, kako to deluje.
Jezus je to razložil na ta način, pravi, to lahko preberete v Jn 14,27, pravi: "Jaz vam dajem svoj mir."
Da, prizadevamo si za mir, mirovne pogodbe, mirovne konference.
"Dal vam bom svoj mir", pravi, potrebujemo Božji mir.
In pravi, da ta mir daleč presega mir, ki ga pozna človek. Je globlji.
To o Jezusu pravi še en odlomek, Janez 1,4. Jezus je opisan kot "v njem je bilo življenje in življenje je bilo luč za ljudi".
Ne filozofija je bila torej luč ljudi, ne besede, ki jih je govoril, so bile luč ljudi, ampak življenje, ki je
izhajalo iz njega, kajti to, kar je Bog deloval po njem, je v ljudeh prebujalo življenje, mir, božanski mir.
To bom povedal z drugim odlomkom.
Zdaj govorim o Svetem pismu, vendar so ta načela enaka za vse ljudi.
1 Korinčanom 4,20: tam je zapisano: "kajti Božje kraljestvo", in to je navigacija, "Božje kraljestvo ne prihaja ali se ne
kaže v besedi", tam je zapisano: "ampak v moči", grško: dynamis.
Z drugimi besedami, kako Bog vodi nas, ljudi, tako kot živalski svet? Vodi nas z močjo.
Dynamis pomeni tudi energijo, učinkovit vpliv.
Točno, in še enkrat ponavljam, kako Bog vpliva na nas?
Na vsako besedo, ki jo izrečemo, na vsako misel, ki jo mislimo, vpliva učinkovita sila.
Naučiti se jih moramo ponovno najti, jih spoznati, se ponovno senzibilizirati.
Svoje misli smo senzibilizirali za besede, ki jih govorimo, za naše teologije, za naše primerjave.
Ponovno moramo slišati glas srca, da.
Vsako misel, ki jo pomislimo, spremlja sila, ki vodi navzgor ali navzdol.
Pomislite na nekaj negativnega in ugotovite, da gre navzdol. Je to res?
Če naredite nekaj negativnega, čutite, da se moč v vas zmanjšuje.
Počnite nekaj, kar je Bog vdihnil v vas, in začutili boste, kako se bo moč dvignila.
Posebnost pa je, da se vse, kar počne Bog, dogaja nam vsem hkrati.
Za enega ni hü, za drugega pa hott.
To je razlika, ko deluje njegov mir.
Njegov dejanski mir, njegovo dejansko božansko življenje je torej naše načelo plovbe.
In to je že desetletja naša posebnost kot OCG.
To počnemo s tisočimi ljudmi ..., učimo se inteligence božanskega roja v smislu, da se učimo deskati skupaj,
učimo se iti skupaj z Božjimi učinki, z njegovim duhom.
Na tisoče ljudi že več let prihaja sem, da bi se naučili, ali se lahko v treh dneh naučite, kako se ponovno podati na
pot s to navigacijsko močjo, s tem učinkovitim učinkom Boga, s tem vplivom božanskega življenja in miru?
In naučimo se, da je vsaka misel, ki jo lahko merimo s časom, individualno ali kolektivno, Božji mir na njej ali ne na njej.
Ali se beseda, ki jo izgovarjam, povečuje ali zmanjšuje?
Ali dela, ki jih opravljam, vodijo navzgor ali navzdol? Ali njegova moč deluje?
Rad bi prešel na zadnjo misel.
To najdemo v 4. pismu Filipljanom, v 7. vrstici Svetega pisma.
Piše: "In Božji mir", torej zdaj govorimo o miru, ki je višji od človeškega miru, pravi: "Božji mir, ki presega vsak razum, bo
varoval ali ohranjal vaša srca in vaše misli, vaše dojemanje".
To je navodilo, kot nas je učil Jezus, za vse ljudi.
Z drugimi besedami, Božji mir je kot telesni stražar, kar lahko prevedemo s to besedo.
Spremlja naše zaznave, naše misli, naša dejanja in načrte ter nas varuje kot telesni stražar.
Vendar to deluje le, če spet živimo na način, ki je usmerjen v moč.
To je moj poziv vsem nam, vsem religijam enako, to ni razlika, to ni krščanski privilegij. To, kar sem tu oznanjal, da se
naučimo ponovno živeti, usmerjeni v moč, da ponovno spoznamo Božjo moč, to se mora začeti pri nas papežih, kajne?
Naj gre za krščanske, katoliške, judovske ali muslimanske papeže, povsod so papeži, da, povsod imamo
voditelje, ki so pravzaprav večinoma na cevi, kajne?
Toda če se naučimo ponovno živeti po moči, potem lahko tudi svoje ljudi, ki jih pasemo, spremljamo, ponovno naučimo tega
življenja po moči in to doživljamo s stotinami različnih veroizpovedi, ki smo jih združili, ki sodelujejo na črn način.
Tako smo skupaj zgradili približno 170 televizijskih studiev, samo v zadnjih nekaj letih ustvarili
9,5 tisoč programov in vse delali skupaj kot roji.
Največje dogodke, za katere bi sicer potrebovali cel teden, lahko razgradimo v pol ure, saj smo se naučili delati na črno.
Na začetku smo se še vedno učili osnov, vendar lahko iz izkušenj rečemo, da to deluje pri tisočih ljudeh in po vsem svetu.
Vendar pa se moramo ponovno osveščati in z veseljem se bomo dali na voljo vsem, ki se želijo ponovno
povezati s tem procesom branja miru, glasu in vodenja.
Zahvaljujemo se vam za pozornost.
Pomemben dodatek:
Pomembno je razlikovati: mir ni cilj, mir je pot, mir JE moč.
Ljudje nimamo ambicij, da bi delali dobro.
Ljudje nimamo moči, da bi vztrajali, nimamo moči, da bi odpuščali, nimamo moči, da bi razvijali vizije, ki
bi delovale, saj je najboljše od nas enako dobro kot drobec prahu, nimamo širše slike, nimamo vsega, da.
Toda spoznati, da je tu moč, ki nas živi, ki nam daje moč, ki ljubi v nas, ki prepoznava v nas, to je pot, mir je pot, moč.
To skrivnost poznam že 40 let.
Sem kot valovec, zato je moč, o kateri govorim, moč, ki nam daje moč, da umremo tudi v smrti.
In to je bistvo: ne moremo umreti, ne moremo oditi, ne moremo se zanikati v lastni moči.
Toda vidimo pričevanja ljudi, ki so pod tem božjim mirom, kot sem tam razložil: "Moj mir vam
dajem" in pravi: "Ta mir presega človeško razumevanje.
Presega človeške zmožnosti.
Tam smo videli ljudi, ki so še vedno peli tudi na grmadi.
Tam, kjer so jih požrli levi, je bil ta mir še močnejši.
To je energetski stroj, božji mir, ki je tako v muslimanu kot v kristjanu, judu, hinduistu, v vsakem človeku,
vendar je odvisno od tega, ali se usmerim vanj ali ne.
Vključiti se moram v ta poskus življenja, usmerjenega v moč, to je kot pogodba, kot stisk roke, kot poroka.
Dokler se ne bom zavedal, da je ta vir energije tu, bom vedno lovil mir, vedno se bom boril.
Toda jaz doživljam največja preganjanja, osebno sem doživljal preganjanje kristjanov več kot 25 let, sredi tega
sem se veselil, ljubim svoje zaprisežene sovražnike, da.
Pred kratkim sem srečal svojega zapriseženega sovražnika, ki mi že desetletja škoduje, vsako leto mi nameni milijone, ker
snemam velike celovečerne filme, sledi mi, spremlja vsak film, iz vsakega kina, z vsakega festivala, iz vsake trgovine.
In te dni sem ga prvič srečal.
Iz miru, ki utripa v meni, iz te moči sem se mu lahko prvič soočil, najprej sem ga prijel za ramena, rekel sem, prijatelj
moj, zdaj se želiva najprej objeti, objel sem ga, ne na videz, 20 metrov sem hodil z njim z roko v roki, rekel sem
mu, da je med nama vse jasno, da te ljubim, da. Rad te imam.
Potem je popolnoma zastal, vse to je le retorika, ne obstaja, ne obstaja.
Rekel sem mu: "Vaš problem je, da ne poznate Božje ljubezni, da ne poznate ljubezni.
Nikoli se niso naučili, da je mogoče ljubiti tudi v najtežjih okoliščinah.
Toda mir, ki plava v meni, ki ga že desetletja kot valovec prežemam s to močjo, zaradi katere sem pripravljen z
Božjo voljo, lahko objamem človeka in potem me je pogledal.
Lahko bi govoril še ure in ure, imel sem sovražnike, na tisoče jih je bilo, zdaj so postali moji prijatelji. Zakaj?
Ker v meni vibrira energija, ker sem začel živeti na način, ki je usmerjen v moč.
Odkril sem to skrivnost in jo naučil na tisoče ljudi, danes jo učimo na tisoče ljudi in ta energija je pot,
razlog, zakaj imamo mir, mir gre z nami, spremlja nas.
To ni cilj, ki ga bomo nekoč dosegli.
To je naš začetni kapital, naša pot, naša energija v vsem.