Приватизовати добит – социјализовати губитке
Пробуђени финансијски стручњаци, у свом почетном бесу, препознали су незакониту шпекулацију од стране
Велики шпекуланти или трговци валутама често се изједначавају са преварама у казину.
Међутим, ова једначина чини неправду оператерима казина.
За разлику од безбројних великих шпекуланата, они обично деле мање или више делове својих добитака са компанијом.
На пример, 50% профита швајцарских казина иде директно у осигурање за старост и преживеле (AHV).
Многи велики шпекуланти, с друге стране, вешто маневришу својим дивидендним добицима, од којих неки прелазе 500 милиона
швајцарских франака, и провлаче их поред компаније – другим речима, у потпуности приватно и без
пореза уживају у својим шпекулативним добицима.
А сада прелазимо на конкретне ствари: ако казино оператор прогласи банкрот, то остаје његова приватна ствар.
Он не може пренети своје казино дугове на компанију у смислу:
Поделио сам са тобом профит, па хајде сада да поделимо моје шпекулативне губитке.
У супротном, сваки други предузетник би могао рећи исто. Једнака права за све.
Али то је далеко од истине. Ово није случај за неке велике спекуланте и трговце валутама.
Многи од оваквих, пошто су погрешно проценили и у том процесу изгубили милијарде, могу једноставно пребацити своје
губитке на друштво – другим речима, на нас пореске обвезнике.
Ово је и даље пракса безброј приватних банака и осигуравајућих компанија широм света.
Док год настављају да остварују милијардне добитке од својих спекулативних трансакција, повећавају своје приватно богатство;
ако, с друге стране, претрпе милијардне губитке, једноставно их пребацују на друштво – другим речима, на пореске обвезнике.
Њихово нелегално стечено приватно богатство, ослобођено пореза, остаје недотакнуто, заједно са њиховим великим платама.
У неким случајевима чак и бонуси остају заштићени.
Да не би пробудили угњетене народе из њиховног све немирнијег сна, одређени политичари понављају лицемерне успаванке.
Ове умирујуће поруке сугеришу грађанима да ће у будућим финансијским кризама банке које су лоше шпекулисале морати
саме да сносе одговорност... заједно са својим акционарима.
Али рећи то није исто што и учинити то.
Јер у пракси политичари и даље само подешавају симптоме уместо да се позабаве стварним канцерозним израслинама.
Рак су и даље банкстери, који остварују милионске плате и бонусе кроз спекулативне трансакције.
Али безбројне осигуравајуће компаније и велике корпорације, као што су фармацеутске компаније, телекомуникације,
снабдевање електричном енергијом, наука и све више и поштанске службе, пољопривреда итд., раде исто.
Ниједан од њих не шпекулише својим новцем, већ јавним новцем.
И чинећи то, они изнова и изнова расипају велику количину јавног богатства.
Након тога, њима недостаје потребан акциони капитал, односно сопствени капитал, да надокнаде своје спекулативне губитке.
Власници приватних банака, који остварују милијарде профита нашим јавним новцем – пре свега кроз спекулативне добитке – све
више позајмљују наша средства по негативним каматним стопама.
Можемо се само запитати: колико смо заправо глупи? И још колико дуго?
Када ћемо коначно држати све те мултимилионерске шпекуланте одговорним искључиво за њихове шпекулативне дугове?
Порески обвезници само настављају да слепо спасавају такве преваранте јер немају појма шта раде.
Цео монетарни систем је представљен народу на тако компликован начин да више не могу да прозреју ни најједноставније преваре.
Сваки критичар који банкарске, осигуравајуће и сличне шпекулативне трансакције описује као скандалозне или чак
криминалне, у праву је све док учесници настављају да приватизују своје добитке, а губитке пребацују на
друштво, и чак задржавају своје огромне плате и бонусе.
Овом скандалозном праксом банкари су довели свет на ивицу катастрофе.
И они ће то наставити да раде све док се народ не подигне и не затражи да се губици које су направили
банкарски шпекуланти надокнаде искључиво самим оператерима.
Исто важи и за све сличне спекулативне и редистрибутивне пословне моделе.
За кратко време на овај начин би се прикупиле милијарде, а грађани који су раније били преварени били би много боље.
Али наши такозвани системи безбедности сами по себи онемогућавају било какву исправку.
Како тако? Једноставно: толеришући илегалне, тајне мреже, односно међусобно корисне односе
између контролора и оних који се контролишу.
Већина ћути о овој свеприсутној корупцији једноставно зато што није довољно информисана о њој или се
једноставно помирила с њом, иако је њене сталне жртве.
А ово ћутање, заузврат, наводи преварене народе да изазову још већу похлепу код шпекуланата у
влади, бизнису, осигуравајућим круговима итд.
Ове елите, неке од којих су прастаре, још више су охрабрене беспомоћном ћућанком народа да наставе своју
приватизациону превару и чак је прошире у правцу укидања готовине, негативних каматних стопа и слично.
Изузетно лукава приватизација добитака и социјализација губитака деценијама је део наше свакодневице.
Усред све већих финансијских брига, заборавили смо да у уставним државама попут наше није било тако давно када је било уобичајено
да се на одговорност вуку само они који су за то задужени.
Кривични судови могу изрећи казне затвора у трајању до 10 година.
Порески обвезници ће морати да сносе кривицу за цело ово лудо лоше управљање све док не пребаце
терет дуга на оне који су заиста одговорни за њега.
Ако то не учине, нације ће са 100% сигурношћу директно јурити ка следећем дужном провалишту.
И свака влада на свету ово зна са сигурношћу.
Ипак, све ово и много више се прихвата без питања.
Наш свет је под егзистенцијалном претњом са свих страна због технологија које су непријатељске према животу, субвенција,
приватизације и многих других облика лошег управљања.
Дана није било довољно да се опишу сви ови катастрофални системи прерасподеле.
Зато је крајње време да пробудимо успаване и медијски отупеле људе, како би се ослободили дугова који су
им незаконито наметнути и пребацили терет дуга на оне који су заиста одговорни за њега!