Societate constrânsă la unică folosinţă
Numeroasele asociații pro natură, cu nenumărații lor voluntari,
arată clar cât de mulți oameni iubesc sincer şi din suflet mediul cu fauna și flora sa.
În caz de catastrofe de mediu și furtuni, iubitorii de natură lucrează neobosiţi la remedieri.
Dar cât de diferit arată activitățile industriei,
care este controlată de finanțele de vârf?
Să luăm doar principiul „obsolescenței planificate”,
ceea ce înseamnă defectarea planificată, de ex. la articole electrocasnice.
Durata de funcţionare a produselor este scurtată în mod deliberat, deja din
producţie, astfel încât clientul trebuie să le înlocuiască cu o nouă achiziție.
Un studiu din 2013 a arătat că acest „punct de rupere” planificat
înseamnă că gospodăriile germane suportă cheltuieli anuale suplimentare
de aproximativ 100 de miliarde de euro.
În plus, se crează munți gigantici de deșeuri electronice.
Și toate acestea pentru a crește volumul vânzărilor și a maximiza profiturile,
cu scopul ca pompa de redistribuire a banilor de la cei harnici,
deci oamenii de rând, către oamenii bogați,
adică băncile mari, să funcționeze și mai repede, indiferent de pierderi.
Acest exemplu arată că oamenii nu sunt în
general păcătoși din punct de vedere ecologic,
ci ei sunt constrânşi să aplice acest comportament de unică folosinţă.