Едностранно набиране на донори на органи
В картата на донор на органи може да бъде записано: Да, разрешавам вземането на органи и тъкани от
моето тяло след медицинско удостоверяване на смъртта ми.
Според проучванията обаче около една трета от германското население приема, че терминът смърт се отнася за
сърдечна смърт със съпътстващите я симптоми като следи от смърт, ригор мортис и процеси на гниене.
Въпреки това могат да се трансплантират само пресни органи.
Ето кратък откъс от статията Пет причини в полза на забраната на донорството на органи в края на живота, публикувана
от асоциацията ÄPOL в Swiss Medical Journal през 2019 г:
Има много признаци на живот при хора с мъртъв мозък.
Докато се проветряват и хранят, те регулират телесната температура, борят се с инфекциите и лекуват рани.
Децата с мозъчна смърт растат и достигат до пубертет, а бременните жени с мозъчна смърт
могат да родят здрави деца с цезарово сечение.
Следователно донорът на органи е лице в процес на умиране.
Значи той все още е жив!
От друга страна, официални органи като BZgA, Федералният център за здравно образование, обявяват, че хората вече са мъртви,
ако само основните части на мозъка вече не функционират - а мозъкът е само малка част от целия човек.
В съответните информационни материали те представят едностранчиво предполагаемите положителни аспекти на
трансплантацията на органи и тъкани и нейното прилагане.
Те рекламират, като дават възможност на дарителите да вземат добре обосновано решение.
Но как донорът може да вземе обосновано решение, ако не е наясно с медицинските факти за мозъчната смърт?
Изглежда, че едностранчивото популяризиране на донорството на органи се използва като целенасочена маркетингова стратегия.