Jednostrano oglašavanje donacija organa
U kartici za donaciju organa možete navesti: Da, dopuštam vađenje organa i tkiva iz mog
tijela nakon što liječnik potvrdi moju smrt.
Međutim, prema istraživanjima, otprilike trećina njemačkog stanovništva pretpostavlja da se pojam smrt
odnosi na srčanu smrt, s popratnim simptomima kao što su mrtve točke, rigor mortis i procesi truljenja.
Zapravo, samo organi koji su tek iz života mogu se presaditi.
Na ovom mjestu kratki izvadak iz Pet razloga za zabranu doniranja organa na kraju života, koji je
objavila udruga ÄPOL u Swiss Medical Journalu 2019.:
Kod ljudi s mrtvim mozgom postoje mnogi znakovi života.
Sve dok su prozračene i nahranjene, reguliraju tjelesnu temperaturu, bore se protiv infekcija i liječe rane.
Moždano mrtva djeca rastu i dolaze u pubertet, a trudnice s moždanom mrtvošću mogu roditi zdravu djecu carskim rezom.
Donator organa je dakle osoba u procesu umiranja.
Znači još je živ!
Službena tijela, poput BZgA, odnosno Federalnog centra za zdravstveno prosvjećivanje,
s druge strane, proglašavaju osobu umrlom,
kada bitni dijelovi mozga više nisu u funkciji - a mozak je samo mali dio cjelokupnog ljudskog bića.
Oni u odgovarajućim informativnim materijalima jednostrano prikazuju navodne pozitivne strane
transplantacije organa i tkiva i njezine provedbe.
Reklamiraju da donatorima omogućuju donošenje utemeljene odluke.
Ali kako darivatelj može donijeti utemeljenu odluku sve dok ne poznaje medicinske činjenice moždane smrti?
Čini se da se jednostrana promocija doniranja organa koristi kao smišljena marketinška strategija.