Szervdonorok egyoldalú toborzása
A szervdonor kártyán szerepelhet: Igen, engedélyezem a szerveim és szöveteim eltávolítását a
testemből, miután halálomat orvosilag igazolták.
Felmérések szerint azonban a német lakosság körülbelül egyharmada feltételezi, hogy a halál kifejezés a szívhalált
jelenti, annak kísérő tüneteivel, mint például a halálnyomok, a hullamerevség és a rothadási folyamatok.
Azonban csak friss szerveket lehet átültetni.
Íme egy rövid részlet az Öt ok az élet végi szervadományozás betiltása mellett című írásból, amelyet az ÄPOL
egyesület a Swiss Medical Journal 2019-es számában tett közzé:
A halott agyú emberekben sok életjelet találunk.
Amíg szellőztetik és táplálják őket, szabályozzák a testhőmérsékletet, leküzdik a
fertőzéseket és begyógyítják a sebeket.
Az agyhalott gyermekek nőnek és elérik a pubertást, és az agyhalott terhes nők
császármetszéssel egészséges gyermekeket hozhatnak világra.
A szervdonor tehát egy haldokló személy.
Tehát még mindig él!
Hivatalos szervek, mint például a BZgA, a Szövetségi Egészségügyi Oktatási Központ,
másrészt azt állítják, hogy az emberek már halottak,
ha az agynak csak lényeges részei nem működnek többé - és az agy csak egy kis része az egész embernek.
A megfelelő tájékoztató anyagukban egyoldalúan mutatják be a szerv- és szövetátültetés
állítólagos pozitív aspektusait és annak végrehajtását.
Azzal reklámoznak, hogy lehetővé teszik az adományozók számára, hogy megalapozott döntést hozzanak.
De hogyan hozhat megalapozott döntést egy donor, amíg nem ismeri az agyhalál orvosi tényeit?
Úgy tűnik, hogy a szervadományozás egyoldalú népszerűsítése szándékos marketingstratégia.