Švicarska gorska klinika - območje brez sevanja za osebe, občutljive na mobilne telefone
Tu smo v švicarski gorski kliniki.
Nahaja se v kraju Castaneda v Graubündnu, blizu italijanske meje.
Švicarska gorska klinika je mednarodni kompetenčni center za regulativno in vzročno medicino.
Vodita ga Ulf Wiechel in njegova žena Dr. Petra Wiechel.
Zaradi njih je klinika čim manj obremenjena s sevanjem.
V naslednjem intervjuju z Ulfom in Petro Wiechel boste izvedeli, kaj ju je spodbudilo k temu in
katere ukrepe sta uvedla za zmanjšanje sevanja.
Voditelj: Da, najlepša hvala, ker ste nam dovolili, da se ustavimo, in ste nam odgovorili
na nekaj vprašanj o vašem zanimivem projektu.
Začnimo od začetka.
Morda bi nam lahko na kratko pojasnili, kaj se dogaja: Kaj točno je švicarska gorska klinika? Kakšno vizijo zasledujete z njo?
Kakšen je cilj in namen švicarske gorske klinike?
Ulf Wiechel: Da, če lahko odgovorim, Stephan.
Švicarska gorska klinika ima na tej lokaciji, Al Ronc, Castaneda, že 33-letno tradicijo, ki se ji zavezujemo.
Velika Adele Duttweiler, žena "Duttija", ki je takrat ustanovil Migros - Švicarji to zgodbo zagotovo poznajo -, je leta 1987
odprla to fundacijo ali kliniko kot stavbo in takrat v čast svojemu zdravniku, ki jo je
ozdravil s pomočjo naravnih metod zdravljenja.
To je bila praktično njena zahvala.
Takrat je naročila, da bo Švicarjem vedno na voljo kraj, kjer bodo lahko živeli in dosledno izvajali naravne metode zdravljenja.
Petra in jaz sva zavezana temu poslanstvu.
S fundacijo Migros nimamo več nobenih gospodarskih stikov.
Od leta 2011 smo tretji lastnik te stavbe in, kot sem dejal, smo si zadali cilj, da
počastimo osebnosti, ki so ustvarile to mesto.
To je ena stvar.
Druga stvar je, da je danes drugačen čas kot takrat in da danes razmišljamo bolj globalno.
Zato se je švicarska gorska klinika razvila v mednarodni center za regulativno in vzročno medicino.
K temu smo zavezani z doslednim izkoriščanjem priložnosti, ki jih ponuja ta lokacija, priložnosti, ki jih ponuja medicina, ki jo
izvaja Petra, in priložnosti, ki jih ponujajo mednarodne stranke.
Zdaj sprejemamo bolnike iz več kot sedemdesetih držav.
Sem prihajajo, ker ima ta kraj veliko, veliko edinstvenih prodajnih točk.
In to preprosto na podlagi priporočil, od bolnika do bolnika.
V takšni obliki za njo ni nobenega trženja.
Moderator: Zanimivo, zanimivo!
Petra, kako si se pravzaprav zavedala nevarnosti mobilnih telefonov?
Kako vidite nevarnosti?
Dr. Petra Wiechel: Če izhajamo iz tega, da bolezen ni stanje, ampak da je bolezen vedno proces, potem poskušamo razumeti,
kateri procesi so potrebni, da se bolezen sploh pojavi.
Zdravje je torej povezano z mnogimi stvarmi, tudi z "boleznijo".
In ko ste na tej poti, vaš pogled na vse te vzroke ni nujno vedno večji, ampak vedno globlji.
In seveda ste svoje oddajnike že usmerili na vse, kar bi lahko bilo pomembno kot vzrok bolezni v tej smeri.
S tem se pravzaprav ukvarjamo že več let.
To smo živeli že leta 1993, ko so se na trgu pojavili mobilni telefoni.
Tako otroci niso imeli mobilnega telefona.
Voditelj: Bili ste tam zelo zgodaj.
Dr. Petra Wiechel: Da, v avtomobilu ni bilo "mobilnega telefona", le z zunanjo anteno/prostor za roke.
Že od prve ure so bili to zelo dosledni ukrepi, o katerih smo takrat verjetno izvedeli informativno in
intuitivno, verjetno pa tudi takrat, ko se te stvari niso (ali se niso) obravnavale na ta način.
In to zavedanje je prevladalo do danes, da je mobilni telefon res zelo dragocen predmet, vendar za nujne primere.
Voditelj: V nujnih primerih, dobro. Da.
Ali lahko razložite zdravstvena tveganja z vašega vidika?
Dr. Petra Wiechel: Da, treba je iti malo dlje od tega, saj je naše današnje razumevanje bolezni
zelo - niti ne vem, če lahko rečem - zelo površinsko.
To pomeni, da simptomatsko raven obravnavamo natančno, z elektronsko mikroskopsko natančnostjo.
Toda življenje se odvija na povsem drugačnih ravneh.
Človek sam pa je predmet največje, stoodstotne samoregulacije.
Dejstvo je, da je človeški organizem obdan s polji.
To so kozmična polja, električna polja, magnetna polja, to je magnetno polje.
To so tudi stvari, ki imajo za nas veliko vrednost: biofotoni, svetloba, UV-svetloba.
Brez vsega tega življenje sploh ni mogoče.
Telo je v stalnem stanju resonance.
To pomeni, da če vzamemo visokofrekvenčno sevanje ali elektromagnetna polja, ki jih ne povzroča le WLAN, temveč tudi
telefoni in računalniki DECT, vse električne naprave, otroška varuška itd., potem je to vsota
energije, ki seveda vpliva tudi na naše telo.
Pri elektromagnetnem sevanju ali teh pulzirajočih visokih frekvencah je pomembno predvsem to, da je
"odmerek naredi strup", kot je rekel Paracelsus.
Moja toleranca je vsekakor mogoča za eno ali drugo stvar, tudi v tem času.
Nevarnost je samo v tem: ne čutimo je, ne slišimo je, ne zavedamo se je.
Zelo, zelo dolgo se tega ne zavedamo. Toda nekaj naredi z nami.
Voditelj: Spremeni nas. Dr. Petra Wiechel: In kadarkoli nas to sevanje doseže - in seveda gre za vprašanje, ali
uporabljam mobilni telefon za kratek klic ali za daljši pogovor, ali uporabljam WLAN štiriindvajset ur in, in, in, in ...
Voditelj: Ali s slušalkami ali brez njih. Dr. Petra Wiechel: Da, da! Potem je tako, da to v našem telesu na
celični ravni izzove zelo močan dotok kalcija v celico.
V trenutku, ko v telo vstopi preveč kalcija, nastane tako imenovani dušikov oksid, ki je fiziološki.
Če se zaradi prevelikega dotoka kalcija tvori preveč dušikovega oksida, iz te spojine s
kalcijem in dušikovim oksidom nastane superoksid.
Ta superoksid se združi v peroksinitrit.
To je tisto, kar merimo. Merimo tako imenovani nitrozativni stres.
Z drugimi besedami, mala celica, ki je kot lasten organizem, ki jih imamo 700 bilijonov, je zdaj pod velikim pritiskom
tako imenovanega nitrozativnega in oksidativnega stresa.
Ta peroksinitrit je pravi, agresivni prosti radikal.
Dr. Petra Wiechel: Povprečen potrošnik ve, da je treba vsak dan uživati veliko antioksidantov, da je treba te proste radikale
varovati, saj je to eden od razlogov za degeneracijo telesa, za hitrejše staranje, za vzdrževanje
celične presnove in s tem celične energijske presnove.
Brez energije ni učinkovitosti. Brez energije ni življenja.
Z drugimi besedami, v trenutku, ko tako imenovane energetske elektrarne te celice ne morejo več proizvesti dovolj energije -
ne vem, ali veste, koliko teh malih elektrarn imamo na celico?
Moderator: Zdaj ne vem, a mi lahko poveste?
Dr. Petra Wiechel: To je približno tisoč!
Moderator: Vau, to je veliko. Kot majhne elektrarne v celicah.
Dr. Petra Wiechel: Točno tako, vendar so to rastline z življenjsko močjo in zdaj imajo nanje moteč vpliv.
In dvajset let sem se na primer spraševal: Zakaj pravzaprav nimamo raka na srcu?
Srce ima 4000 mitohondrijev.
Ženska jajčna celica ima 30.000 mitohondrijev.
Tako je narava investirala: Kje je koga obdarila z določeno sposobnostjo preživetja?
Če vzamete spermij - spermij ima rep, da lahko hitro pridem do želenega mesta -, so
mitohondriji v spermiju na zadnji strani repa.
Če pa imajo v žepu mobilni telefon, se ti mitohondriji v spermi uničijo in zato je toliko mladih moških neplodnih
(neplodnih), ker so seveda vsi samo še hromi in sploh ne gredo več skozi ta prehod, vsaj ne z lastno paro in zagonom.
Seveda pa so to stvari, ki jih danes na kliniki vedno merimo, da.
In kjer preprosto moram reči, kar je strašljivo, s strankami ljudi, ki seveda danes pravijo: "Ne morem se več osredotočiti",
"Moje spanje je grozno", "Imam MS (multipla skleroza)...". Ljudje niso več stari štirideset let -
stari so sedemindvajset! Mladi! Avtoimunske bolezni!
Vse to so stvari, ki jih lahko izmerimo tudi v laboratoriju - sevanja ne moremo izmeriti, lahko pa izmerimo posledice.
To so res klasične stvari in še mnoge druge.
To sta oksidativni in nitrozni stres.
Vendar so to tudi stvari, ki nato sprožijo kronični - ali tihi - vnetni proces.
Voditelj: Kaj točno to pomeni?
Dr. Petra Wiechel: Vnetje, vnetje!
Z drugimi besedami, izmerimo lahko zelo občutljiv dejavnik, ki nam pove: v resnici sem v redu, vendar mi občutljivi dejavnik
pove, da se kronično vnetje kljub temu razvija - je v vas.
To vnetje je seveda odgovorno tudi na destruktivni ravni.
Vsako kronično vnetje povzroča brazgotine na celicah in ima uničujoč učinek.
Medtem ko je akutno vnetje seveda tudi nekoliko akutno in smiselno.
In to močno sproži, prisili in spodbudi zunanja izpostavljenost temu elektrosmogu.
Menim, da so to pospeševalci, ki smo jim priča danes, saj so ljudje vedno mlajši.
Vzorci bolezni, ki smo jih včasih opazili veliko pozneje, postajajo realnost veliko prej.
Na prvem problemskem področju pa imamo seveda tudi moč, da vplivamo na te stvari v smislu preiskav.
Tretji razlog je, da vpliva na naš avtonomni živčni sistem.
Upravljamo se samostojno.
Naš tako imenovani avtonomni živčni sistem nas nadzoruje 95 % nezavedno, da.
Kar mislim, v meni sproži reakcijo.
Toda moj nezavedni živčni sistem nadzoruje vse regulativne procese. In telo nikoli ne naredi napake.
Telo vedno naredi, kar od njega zahtevate.
Služil vam bo, dokler boste živeli.
Toda zdaj ne bi storil ničesar, kar bi vam škodovalo ali vas oslabilo.
Samo telo tega ne stori.
Če pa sem zdaj izpostavljen tem kroničnim stresom, potem ta stres sproži stalen napad na telo in se odzove s stresno kaskado.
To je način, ki ga vklopite nezavedno.
Takrat se zmanjša učinkovitost regeneracije, ker zdaj ne morejo zagotoviti energije za regeneracijo.
Zato je pomembno, da to razumete.
Ker se nemir, nervoza, težave s koncentracijo itd. pojavijo zaradi tega stalnega načina, ki zaživi svoje lastno življenje.
Pravijo: "Najprej so na vrsti napačne informacije.
Napačne informacije se počasi razvijejo v disregulacijo in na neki točki postanejo motnje v delovanju."
Bang! In potem ugotovim: "Hej, kaj je narobe z mano, zakaj mi je nenadoma tako razbijalo srce?" in, in, in, in.
Da, in četrti vidik, ki me zelo, zelo žalosti in obremenjuje, je ta: Vpliv na našo lastno odpornost.
Naše telo res nikoli ne naredi napake.
Svojo imunsko obrambo in moč prilagaja temu, kar mora vsak dan popravljati za nas.
Na tej kliniki opravljamo preglede pod mikroskopom. Pregledamo kri.
Imamo kri tega bolnika. Videli smo testne subjekte, število X.
In videli smo, da so rdeče krvničke tam zelo aktivne, z zelo lepo, veliko aktivnostjo ... Voditelj: Precej žive!
Dr. Petra Wiechel:... Da, to so nosilci kisika, ki so zelo dinamični.
Zato lahko pridejo v najmanjšo kapilaro in oskrbujejo celico.
Bele celice so prva linija imunske obrambe. Zato morajo biti ob okužbi ali vnetju na voljo prve in v zadostnem številu.
Odstranijo jo in očistijo. To se imenuje "fagocitoza".
Te mikrobiotične snovi nato prebavijo.
To kri smo opazovali tudi pod mikroskopom in jo vzeli skozi veno.
Nato smo ga za eno uro postavili v prostor s sevanjem WLAN. Šestdeset minut.
Nato smo kri vseh teh preiskovancev ponovno pregledali pod mikroskopom in drugi del krvi poslali v
laboratorij, ki naj bi nam to povedal: Kaj se dogaja z levkociti (belimi krvničkami) po tej radioterapiji?
In bilo je tako zanimivo, ker je že mikroskopski pogled pokazal, da so popolnoma izgubile svojo prožnost.
Zato so bili tako rigidni.
To po eni strani pomeni, da se lahko okužba hitro razmnožuje.
Po drugi strani pa smo nato dobili zelo pomembno klinično oceno, ki je pokazala, da je bilo skoraj 90 odstotkov teh
predloženih vzorcev podvrženih zelo velikemu oksidativnemu stresu in so zato naravno izklopili svoje delovanje.
Zato pravim, da je tako neodgovorno, kako se s tem ukvarjamo.
To je edina stvar, na katero moramo zdaj paziti: da čim bolj zmanjšamo odmerke, da čim
bolj izklopimo mobilne telefone, da... itd.
To pomeni: "Nekaj naredi z nami." Zdravniki to vemo.
To je mogoče stoodstotno dokazati. Obstaja na tisoče študij.
Obstajajo neverjetno zastrašujoče študije o razvoju očesnih tumorjev, za katere bi rekel, da so že osnova za to.
Sam moram reči, da še nikoli nisem videl tako močnega razvoja, zlasti pri limfnih boleznih.
- Vrat, bezgavke ... Voditelj: Limfna, kaj to pomeni?
Dr. Petra Wiechel: ... Da, tako se imenuje rak limfnih žlez; vse te bolezni so -
možganski tumorji, očesni tumorji - samo rastejo.
In mislim, da je več kot nujno, da se danes ukvarjamo z vzroki in ne verjamemo, da bomo vse rešili s še boljšo terapijo.
Voditelj: Da, dobro. Da, hvala, hvala, Petra.
Ulf, tudi na vaši kliniki ste sprejeli številne ukrepe za zmanjšanje sevanja.
Kaj točno so ti ukrepi in katere druge ukrepe načrtujete za prihodnost?
Ulf Wiechel: Da, tukaj smo od 1. avgusta 2008 in takrat med prebivalci ni bilo toliko razumevanja.
Ljudje so bili veseli, da imajo mobilni telefon, želeli pa so satelitski sprejem, UMTS in biti vedno dosegljivi.
Ne gre le za visokofrekvenčno sevanje, ampak tudi za nizkofrekvenčno sevanje.
Voditelj: Da, iz vrstic itd.
Ulf Wiechel: Najprej smo morali na tej lokaciji določene stvari izvesti in jih doživeti: Kaj je tukaj mogoče in kaj ni mogoče?
V kuhinji smo na primer ugotovili, da so mikrovalovne pečice uporabljali še leta 2008.
To je bila prva stvar, ki smo jo odstranili.
Najlažje jih je bilo preprosto odvzeti.
Ne zato, da bi jih podarili, saj ne podarjamo nečesa slabega, škodljivega. Torej je bilo odstranjeno.
Potem so se časi nekoliko spremenili.
Nato smo imeli priložnost pridobiti lasten optični kabel od družbe Swisscom.
Voditelj: Nikoli niste imeli WLAN?
Ulf Wiechel: WLAN smo imeli že na samem začetku, prek prejšnjih lastnikov.
Nato smo ga preprosto odstranili že na začetku.
Paciente smo vedno prosili, naj ne uporabljajo mobilnih telefonov.
Na začetku ga nismo izvajali dosledno, ker nismo imeli hitrega interneta.
To potrebujejo tudi bolniki, ki so tu že dlje časa.
Tega smo se zavedli tudi med obiskom v Ameriki, pri prijatelju, prijatelju zdravniku, ko je na zunanjih vratih
pisalo: "Prepoved uporabe mobilnih naprav, in če tega ne boste upoštevali, vas bom izgnal iz hiše."
To mi je dalo pogum. Zakaj ne morem storiti enako?
Nato smo se vrnili in prepovedali mobilne telefone.
In glej in glej, delovalo je.
Seveda so bili ob našem prihodu na voljo telefoni DECT - takoj smo jih odstranili.
Naši celotni računalniški sistemi - zato ni brezžičnih miši in tipkovnic, ker so vsi viri Bluetooth.
Potem so vsi naši medicinski pripomočki brez povezave Bluetooth, vsi so ožičeni.
To lahko storimo neposredno!
Seveda imamo tudi zunanjo obremenitev.
To pomeni, da je v regiji ena postaja, ki služi vsem, ena postaja.
Seveda se moramo zaščititi tako, da sevanja ne spustimo v hišo.
Moderator: Dobro, da. Pozneje si to še enkrat oglejmo, ukrepe.
Voditelj: Petra, želel sem vas vprašati: Kakšne spremembe opažate pri bolnikih, ko pridejo k vam v okolje z nizkim sevanjem?
Dr. Petra Wiechel: To so ljudje, ki so včasih zelo občutljivi.
To so ljudje, ki se niti ne zavedajo, da je to v njihovem življenju bistveno poslabšalo njihove
simptome, in nam vedno znova dajejo povratne informacije.
Kar pa je res lepo in kar na splošno obžalujem, je to, da ne zaupamo več telesu, da bo samo vzpostavilo
ravnovesje takoj, ko bo razbremenjeno tega bremena.
In to je nekaj, kar zelo močno čutimo tudi pri pacientih, ko so pri nas.
Zato ne želim, da bi se tu vsi takoj počutili dobro, vendar vsaj začenjate pozitiven proces.
Sedimo v naši čudoviti restavraciji.
Imamo tudi zelo ekološko kuhinjo.
Smo brez glutena. Delujemo brez kravjega mleka in sladkorja. To je vse!
Ne samo to, da je tukaj brez radijskih valov, ampak tudi to, da daje telesu določeno regenerativno moč, in to zelo močno opažamo.
Zelo dragoceno v procesu, ki se odvija tukaj v okviru, ne da bi se tega zavedal.
Zaradi tega, ker ne morem več zaznavati vsakdanjega življenja.
Kaj pravzaprav je - vedno je vse!
Moderator: Da, razumem. Kaj svetujete pacientom, ko zapustijo kliniko?
Ali naj rečemo v zvezi z izpostavljenostjo sevanju doma ali v vsakdanjem življenju?
Kako se lahko ljudje zaščitijo pred sevanjem?
Dr. Petra Wiechel: Sama odločam, kje bom živela in kako bom živela.
Izpostavljenost sevanju lahko sproži in okrepi notranje iztirjenje.
Zame to pomeni: kje naj začnem s preprostim zmanjševanjem?
To pomeni, da lahko ponoči popolnoma izklopim omrežje WLAN z brezplačnim stikalom za napajanje.
To so stvari, ki jih lahko morda spremenim/spremenim zase in jih povem v dolgih pogovorih:
Vi, danes smo na stacionarnem telefonu.
Torej, bodisi izklopite ta mobilni telefon; preklopite ta mobilni telefon v način letenja;
tega mobilnega telefona sploh ne nosite na telesu.
Da jo imam v zapakirani škatli in jo lahko uporabim, ko jo potrebujem. Ampak, za božjo voljo, ne tukaj, v mojem prsnem žepu!
Prosim, za božjo voljo, ne tukaj na strani proti modom!
Predvsem pa čim manj.
Spanje z nadstreškom ponoči, ko imam radijski jambor pred nosom ali WLAN navzgor/navzdol.
Moderator: Dobro. Potem še zadnje vprašanje za oba:
Kaj si še želite za prihodnost švicarske gorske klinike?
Ulf Wiechel: Seveda upamo, da bomo gospodarsko uspešni, da bomo imeli tudi dobro zaledje, da bomo lahko v naslednjih letih še
naprej razvijali kliniko, da bomo morda v prihodnosti deležni večjega priznanja zdravstvenih zavarovalnic - zlasti iz Švice.
Tuji pacienti seveda vedo, da morajo storitve plačati zasebno.
V primeru švicarskih bolnikov me pogosto prizadene, ko berem, da se koristi ne priznavajo in da se jim izogibajo.
Da, to bi bil moj cilj ali preprosto želja.
Dr. Petra Wiechel: Da, želim si, da bi se vse bolj razvijala v kraj, ki sploh ni namenjen bolnim
ljudem, ampak bi rada bila nekdo, ki jih ščiti.
Moderator: Torej prihajajo tudi zdravi ljudje?
Dr. Petra Wiechel: Seveda. Torej ta ideja o ohranjanju, da ne bi jutri mirno zdrsnil v nekaj samo zato, ker ravnam v svojem
znanju, v svojem nezavednem in nevarnosti sploh ne prepoznam.
Preventiva ni preventiva, ampak preventiva je skrb. Za oskrbo pa je potrebno znanje.
In to je moja velika želja, saj je naslednja generacija že za nami, da bi se projekt nadaljeval.
In vedno bo nekje obstajal majhen prostor, ki - rekel bi - omogoča tudi zelo neposreden in intimen odnos s temi bolniki,
tako da vsi vedo, da nikoli niso žrtve, žrtve svoje bolezni, žrtve svojega časa, žrtve svojega življenja, ampak
da imajo moč, da kadar koli in ob kateri koli uri nekaj storijo in spremenijo. In tega se lahko naučijo.
Moderator: Super! Da, najlepša hvala za intervju.
Želimo vam veliko uspeha pri vašem projektu švicarske gorske klinike in resnično čutimo, da
vam je pri tem zelo pri srcu. Najlepša hvala.
Ulf Wiechel: Hvala. Dr. Petra Wiechel: Hvala.
Ulf Wiechel: Ali naj si to ogledamo? Nekaj sem vam že želel pokazati.
... Voditelj: Da, z veseljem! Poglejmo si to.
Ogled: Ulf Wiechel: Ok. Tukaj smo pred našo "kočo s funk luknjo", kot vedno rečem.
Nato gremo sem.
... Moderator: Zdaj sem radoveden!
Ulf Wiechel: ... točno tako! In potem tudi zaprem vrata. Pred tem sem seveda vse paciente prosil, naj še zadnjič izklopijo svoje
mobilne telefone. In če ga imajo še vedno pri sebi - no, večina ga še nima. Nekateri ga še enkrat pogledajo
in vedo, da so bili ujeti, nato pa ga pustijo pri miru.
Prav tako je tako, da ko pridejo sem, lahko začutite tišino v tej sobi.
Tu smo deaktivirali vse električne vode.
Tako so na voljo le 12-voltne linije, ni električnega smoga in sevanja.
Ta prostor smo zaščitili s kovinskimi tapetami po vsej dolžini sten in stropa - te morajo biti seveda ozemljene - in nato
namestili še več karbonskih tapet. Tako smo v bistvu zgradili Faradayevo kletko, ki jo zdaj lahko uporabljajo bolniki.
To je tudi opomnik za bolnike, da se lahko zaščitijo, da!
Pacientom želimo pokazati, ne želimo jim reči: "Zavrzite svoj mobilni telefon!
Radi bi mu povedali: Uporabite mobilni telefon, ko ga potrebujete!
Zdaj smo na novo zasnovanem terapevtskem, medicinskem območju.
In razširili smo se.
Tukaj že lahko vidite središče - zato smo vso zasnovo razsvetljave izvedli z 12-voltnimi kabli.
Transformator imamo v prostoru za električne inštalacije, tako da nas ne ovira.
Vse druge kable imamo z zaščitenimi kabli.
To so stene iz glinenega ometa.
Podlaga je beton. V več plasteh smo nanesli 3,5 do 4 cm glinenega ometa.
To je glina, obogatena s fermentiranim ogljem, ostružki, rastlinami konoplje, nato pa še s
švicarskimi ostružki kamnitega bora in porcelanasto keramiko.
To ustvarja lastno mikroklimo. Zato ne potrebujemo klimatske naprave. Tukaj ne potrebujemo ogrevanja, saj uravnava
vlago, toploto in je antistatična. Zato je to odlično, da.
Ulf Wiechel: Potem imamo tukaj novo sobo za zdravljenje. Vsako delovno mesto smo povezali v omrežje s svojo internetno vtičnico.
Vsako delovno mesto ima svojo luč.
Pred tremi ali štirimi leti smo investirali v Swisscom. Od podjetja Grono do naših
prostorov smo napeljali lasten optični kabel.
Ulf Wiechel: Tudi to je bila zelo velika naložba. Vendar smo se morali oddaljiti od omrežja WLAN.
Morali smo se izogniti satelitskemu sprejemu za internet.
Potrebujemo internet, hiter internet.
Imamo mednarodno občinstvo.
Takrat smo se odločili, da vse sobe opremimo z optičnim kablom.
To so trije certificirani prostori z ničelno stopnjo elektrosmoga.
Ulf Wiechel: Zdaj imamo tu omrežni razdelilnik, praktično pri vsaki postelji v teh sobah, in
poskrbljeno je za vso svetlobo in električno napajanje v sobi.
Pacient tako ni več izpostavljen nizkim frekvencam.
Tako nimamo visokih in nizkih frekvenc.
Ti prostori so zdaj v celoti prekriti s kovinskimi tapetami, ki jih je seveda treba prelepiti ali
prebarvati, ker to ni lepo, in ki so prav tako ozemljene.
Te sobe imajo popolnoma zaslonjene zavese.
To so srebrne zavese s srebrno nitjo, ki so prav tako ozemljene.
Tako dejansko zagotavlja stoodstotno zaščito.
Na tej strani imamo - to imamo tudi v vseh drugih prostorih - ker v prostorih, ki niso stoodstotno zaščiteni, smo na zahodni strani
hiše nalepili karbonske tapete, dvojno lepljene, tako da se šivi tudi prekrivajo, in ker
oddajnik, radijski oddajnik prihaja z zahoda.
Tako je praktično vedno prisotna napaka.
Prekinemo sprejem in pacienti so praktično bistveno manj izpostavljeni elektrosmogu tudi v drugih prostorih.
Seveda me pacienti vedno vprašajo: "Kako se lahko zaščitim doma?"
Ta nadstrešek me stoodstotno ščiti.
Tako sem stoodstotno zaščiten v fazi regeneracije - med spanjem, ki je pravzaprav najpomembnejša faza dneva.
Tudi to lahko pospravite v kovček in vzamete s seboj.
Da, to so naši ukrepi: Optični kabel, prepoved WLAN, prepoved mobilne telefonije.
Voditelj: Brez mobilnih telefonov. Ulf Wiechel: Brez mobilnih telefonov, točno tako.
Da, mislim, da lahko to storite.
Če ste zavestni, potem to preprosto storite.
Voditelj: Najlepša hvala za ogled, bil je res vznemirljiv in zanimiv.
Ulf Wiechel: Da, hvala! Z veseljem. Moderator: Hvala!