Супротно раскошним рекламним кампањама индустрије и зеленим идеолошким догмама политичара, е-мобилност не
доприноси смањењу емисије CO2, не штити животну средину, а најмање од свега просечног возача!
Већ смо то показали у разним програмима.
Монетарни корисници е-мобилности су:
•Електроиндустрија, јер ценообразовање засновано на ефекту рангирања по мериту значи да већа потражња за
електричном енергијом такође доводи до виших цена електричне енергије за цео парк електрана.
Мерит ред значи да када потражња за електричном енергијом расте, скупље електране се последње
прикључују на мрежу и тиме одређују укупну цену.
• Глобални произвођачи постројења као што су Siemens, ABB, General Electric и др., јер остварују високе
профите од додатне изградње електрана и далековода.
• Аутомобилска индустрија, јер скупи електрични аутомобили значе повећану продају и профит.
• Држава, јер више цене генеришу више пореских прихода.
Електрични аутомобил има знатно краћи домет од раније тако маневарског моторног аутомобила.
Због тога и све већих могућности за надзор и ограничења, посебно у случају "аутономне" вожње, грађани
губе велики део своје покретљивости и самосталности.
Овде су архитекте структура власти велики победници.
Али да ли су грађани већ свесни тога? И да ли се осећају одговорним да то зауставе?
Јер, као што је немачки новинар и писац Курт Тухолски пре скоро 100 година тако прецизно рекао:
Ништа није теже и ништа не захтева више карактера него наћи се у отвореном сукобу са својим временом и гласно рећи: Не.