Dvestodevätnásť vojen USA v porovnaní s Ruskom, Čínou, Iránom a Nemeckom.
Každý, kto vždy prekukol červené nitky americkej volebnej a vojnovej politiky, od začiatku
vsádzal na Hillary Clintonovú ako prvú prezidentku USA.
Prečo je to tak? Pretože je viac ako ktokoľvek iný na svete pripravená priniesť najvyššiu
obeť krvilačnému bohu vojny svojich predkov.
Tento cieľ sa nezmení ani v prípade zvolenia Donalda Trumpa.
Vojnová krv a vojnová daň sú totiž živnou pôdou alebo potravou tejto dravej šelmy, ktorá bola vypustená pred 230 rokmi.
A vždy používa tú istú taktiku, aby sa k nám prikradol.
Obamov inauguračný prejav spred ôsmich rokov túto skutočnosť v skratke vystihuje:
Svojim voličom sa predstavil ako PREZIDENT PROTI VOJNE.
Obama povedal: "Sľubujem vám, že ak do môjho nástupu do funkcie prezidenta neodídu naši vojaci, bude to prvá vec, ktorú urobím.
Privediem našich vojakov domov.
Ukončíme túto vojnu. Na to sa môžete spoľahnúť."
Dnes, len o 8 rokov neskôr, sa však Obama zapíše do histórie ako najväčší vojnový prezident USA.
Viedol vojnu dlhšie ako Bush a ktorýkoľvek iný prezident v histórii Spojených štátov pred ním.
A Hillary Clintonová a Donald Trump teraz používajú rovnakú zákernú taktiku ako Obama.
Tak ako všetci pred nimi, aj oni ukazujú voličom svoje zamatové labky vopred so zatiahnutými pazúrmi.
A opäť im fandí celá Amerika, všetci ich fanúšikovia v Európe kričia, radosť je na oboch stranách rybníka.
Aj masmédiá sú opäť preplnené hlasnými chválospevmi...
A opäť ten istý plíživý druh sľubuje svetový mier.
Ale ako vždy, je to dravý druh.
O tom, že je to tak, svedčí aj predchádzajúci príbeh:
Hillary Clintonová je v súčasnosti pravdepodobne najväčšou a najvážnejšou hrozbou pre svetový mier.
Koniec koncov, bola to Hillary Clintonová, ktorá horlivo podporovala vojnu v Iraku za vlády Georgea Busha mladšieho.
Keď sa Hillary stala ministerkou zahraničných vecí Baracka Obamu, zohrala kľúčovú úlohu pri útokoch NATO na Líbyu.
Hillary Clintonová sa už uznala za úhlavného nepriateľa Iránu.
Už v roku 2008 povedala: "Ak sa stanem prezidentkou, zaútočíme na Irán!"
Všetci protivojnoví aktivisti si tieto slová nikdy neodpustili a ani na ne nezabudli!
S týmto nezmeneným nepriateľským postojom je už len krok od svojho predsedníctva.
Hillary Clintonová je považovaná za horlivú lobistku za záujmy Izraela a rodinné nadácie Clintonovcov dostali miliónové
dary od Saudskej Arábie a ďalších štátov Perzského zálivu.
Jadrová veľmoc Izrael a Saudi sa však tiež považujú za úhlavných nepriateľov Iránu a sú pripravení ísť do vojny proti Iránu.
Hillary sa už dávno preslávila aj ako zástankyňa prvých vojenských úderov proti potenciálnym a skutočným nepriateľským štátom.
Aj keď ich zjavný protivník Donald Trump v súčasnosti ešte stále dokonale hrá svoju úlohu izolacionistu, nikdy nesmieme
zabúdať, že obaja poslední kandidáti vždy patrili do tej istej skupiny dravcov - len s odlišnými vzormi srsti.
Vždy sú to len dve strany tej istej mince - v tom je ten trik.
Kedykoľvek sa k moci náhodou dostali skutoční protivníci, ako napríklad bratia Kennedyovci, venovali im krátku pozornosť.
Podľa výskumu amerického investigatívneho novinára a držiteľa Pulitzerovej ceny Seymoura Hersha je Hillary Clintonová
zodpovedná aj za tajnú operáciu z roku 2012, pri ktorej bol sarín z líbyjských zásob jedovatého plynu s pomocou CIA prepašovaný
do Sýrie a použitý tam teroristami prezlečenými za islamistov.
Z útoku jedovatým plynom bola neskôr obvinená al-Asadova vláda a mal slúžiť ako zámienka na vojenský zásah USA.
Nasledujúci zoznam uvádza vojny USA za posledných 230 rokov v porovnaní so všeobecne
obávanými krajinami Ruskom, Čínou, Iránom a Nemeckom.
Nech každý divák tohto porovnania rozhodne, ktorý z týchto piatich národov má najnebezpečnejšie vlastnosti predátora.
Je to preto, že vojny USA sa vyznačujú predovšetkým agresívnymi vojnami.
Za 230 rokov svojej existencie viedli najmenej 219 vojen proti iným národom, ktoré im
nikdy neublížili, alebo ich inak terorizovali.
Bez ohľadu na to, ktorá strana je pri moci, administratíva USA dôsledne organizuje svoje vojnové
aktivity podľa scenára svojich nadriadených plutokratov.
Uplatňujú sa len ich mocensko-politické ciele.
Tu je tabuľka s prehľadom vojny.
Tabuľka s vojnovým prehľadom USA:
1) 1775-1783: Revolučná vojna proti Veľkej Británii 2) 1775-1776: Kanada
3) 1776-1890 Indiánske vojny 4) 1798-1800 Námorná vojna s Francúzskom (bez vyhlásenia vojny)
5) 1801-1805 Tripolis, prvá barbarská vojna 6) 1806 Mexiko (španielske územie)
7) 1806-1810 Mexický záliv 8) 1810 Západná Florida (španielske územie)
9) 1812 Obsadenie ostrova Melia (španielske územie)
10) 1812-1815 Veľká Británia (vyhlásenie vojny)
11) 1812-1815 Kanada 12) 1813 Západná Florida (španielske územie)
13) 1813-1814 Markézske ostrovy 14) 1814 Španielska Florida
15) 1814-1825 Karibovia 16) 1815 Alžír, druhá berberská vojna
17) 1815 Tripolis 18) 1816 Španielska Florida, prvá seminolská vojna
19) 1817 Amelia Island (španielske územie) 20) 1818 Oregon
21) 1820-1823 Afrika (boj proti obchodu s otrokmi) 22) 1822 Kuba
23) 1823 Kuba 24) 1824 Kuba
25) 1824 Portoriko (španielske územie) 26) 1825 Kuba
27) 1827 Grécko 28) 1831-1832 Falklandy
29) 1832 Sumatra 30) 1833 Argentína
31) 1835-1936 Peru 32) 1836 Mexiko
33) 1838-1839 Sumatra 34) 1840 Fidži
35) 1841 Samoa 36) 1841 Drummondove ostrovy, skupina Kingsmill
37) 1842 Mexiko
38) 1843 Afrika 39) 1844 Mexiko
40) 1846-1848 Mexiko 41) 1849 Smyrna
42) 1851 Turecko 43) 1851 Ostrov Johanna (východne od Afriky)
44) 1852-1853 Argentína 45) 1853 Nikaragua
46) 1853-1854 Riukio a Boninské ostrovy (Japonsko) 47) 1854 Čína
48) 1854 Nikaragua 49) 1855 Čína
50) 1855 Fidži 51) 1855 Uruguaj
52) 1856 Panama, Nová Granadská republika 53) 1856 Čína
54) 1857 Nikaragua 55) 1858 Uruguaj
56) 1858 Ostrovy Fidži
57) 1858-1859 Turecko 58) 1859 Paraguaj
59) 1859 Mexiko 60) 1859 Čína
61) 1860 Angola, portugalská západná Afrika 62) 1860 Kolumbia, Panamský záliv
63) 1863 Japonsko 64) 1864 Japonsko
65) 1864 Japonsko 66) 1865 Panama
67) 1866 Mexiko 68) 1866 Čína
69) 1867 ostrov Formosa 70) 1868 Japonsko
71) 1868 Uruguaj 72) 1868 Kolumbia
73) 1870 Mexiko 74) 1870 Havajské ostrovy
75) 1871 Kórea 76) 1873 Kolumbia
77) 1873 Mexiko 78) 1874 Havajské ostrovy
79) 1876 Mexiko 80) 1882 Egypt
81) 1885 Panama (Colón) 82) 1888 Kórea
83) 1888 Haiti 84) 1889 Samoa
85) 1889 Havajské ostrovy 86) 1890 Argentína
87) 1891 Haiti 88) 1891 Beringovo more
89) 1891 Čile 90) 1893 Havaj
91) 1894 Brazília 92) 1894 Nikaragua
93) 1894-1896 Kórea 94) 1894-1895 Čína
95) 1895 Kolumbia 96) 1896 Nikaragua
97) 1898-1899 Čína 98) 1898 Nikaragua
99) 1898 Americko-španielska vojna 100) 1899 Samoa
101) 1899-1901 Filipíny 102) 1900 Čína
103) 1901 Kolumbia 104) 1902 Kolumbia
105) 1902 Kolumbia 106) 1903 Honduras
107) 1903 Dominikánska republika 108) 1903 Sýria
109) 1903-1914 Panama 110) 1904 Dominikánska republika
111) 1904-1905 Kórea 112) 1904 Tanger, Maroko
113) 1904 Panama 114) 1904-1905 Kórea
115) 1906-1909 Kuba 116) 1907 Honduras
117) 1910 Nikaragua 118) 1911 Honduras
119) 1911 Čína 120) 1912 Honduras
121) 1912 Panama 122) 1912 Kuba
123) 1912 Čína 124) 1912 Turecko
125) 1912-1925 Nikaragua 126) 1912-1941 Čína
127) 1913 Mexiko 128) 1914 Haiti
129) 1914 Dominikánska republika 130) 1914-1917 Mexiko
131) 1915-1934 Haiti 132) 1917-1918 Prvá svetová vojna
133) 1917-1922 Kuba 134) 1918-1919 Mexiko
135) 1918-1920 Panama 136) 1918-1920 Sovietske Rusko
137) 1919 Honduras 138) 1920-1922Rusko (Sibír)
139) 1920 Čína 140) 1920 Guatemala
141) 1921 Panama - Kostarika 142) 1922 Turecko
143) 1924 Honduras 144) 1924 Čína
145) 1925 Čína 146) 1925 Honduras
147) 1925 Panama 148) 1926-1933 Nikaragua
149) 1926 Čína 150) 1927 Čína
151) 1933 Kuba
152) 1940 Newfoundland, Bermudy, Svätá Lucia, Bahamy, Jamajka, Antigua, Trinidad, Britská Guyana
153) 1941 Grónsko (dánske územie) 154) 1941 Holandsko (Holandská Guyana)
155) 1941 Island 156) 1941 Nemecko, útoky na nemecké lode
157) 1941-1945 Nemecko, Taliansko, Japonsko 158) 1942 Labrador
159) 1945-1960 Čína (CIA) 160) 1946-1947 Taliansko (CIA)
161) 1947-1955 Grécko (CIA) 162) 1945-1955 Filipíny (CIA)
163) 1950-1953 Kórejská vojna 164) 1949-1953 Albánsko (CIA)
165) 1955 Nemecko (CIA) 166) 1953 Irán (CIA)
167) 1953-1954 Guatemala (CIA) 168) 1955 Kostarika (CIA)
169) 1956-1957 Sýria (CIA) 170) 1957-1958 Blízky východ
171) 1957-1958 Indonézia (CIA) 172) 1955-1965 Západná Európa (CIA)
173) 1945-1965 Sovietsky zväz (CIA) 174) 1955-1975 Taliansko (CIA)
175) 1945-1975 30-ročná vojna vo Vietname (CIA) 176) 1955-1973 Kambodža (CIA)
177) 1957-1973 Laos (CIA) 178) 1959-1963 Haiti
179) 1960 Guatemala 180) 1960-1963 Ekvádor (CIA)
181) 1960-1964 Kongo (CIA) 182) 1961-1961 Brazília (CIA)
183) 1960-1965 Peru (CIA) 184) 1960-1966 Dominikánska republika (CIA)
185) 1950-1980 Kuba (CIA) 186) 1965 Indonézia (CIA)
187) 1966 Ghana (CIA) 188) 1964-1970 Uruguaj (CIA)
189) 1964-1973 Čile (CIA) 190) 1964-1974 Grécko (CIA)
191) 1964-1975 Bolívia (CIA) 192) 1962-1985 Guatemala (CIA)
193) 1970-1971 Kostarika (CIA) 194) 1972-1975 Irak (CIA)
195) 1973-1975 Austrália (CIA) 196) 1975 Indonézia (CIA)
197) 1975-1985 Angola (CIA) 198) 1975-1978 Zair (CIA)
199) 1976-1980 Jamajka (hospodárska vojna) 200) 1979-1981 Seychely
201) 1979-1984 Grenada 202) 1983 Maroko (CIA) 203) 1982-1984 Surinam (CIA)
204) 1981-1989 Líbya 205) 1981-1990 Nikaragua, podnecovanie k občianskej vojne
206) 1969-1991 Panama (CIA) 207) 1990 Bulharsko (CIA)
208) 1990-1991 Irak, druhá vojna v Zálive 209) 1979-1992 Afganistan (CIA)
210) 1980-1994El Salvador (CIA) 211) 1986-1994 Haiti (CIA)
212) 1992-1994 Somálsko 213) 1991 Irak
214) 1999 Juhoslávia (NATO) 215) 2001 Afganistan
216) 2003 Irak 217) 2011 Líbya
218) 2013 Sýria 219) 2014 Ukrajina
Militär-Historisches Kriegs-Lexikon - G. Bodart - Google Books Zoznam vojen a bitiek v 20. storočí - Wikipedia
https://www.facebook.com/freiemediennachrichtenpresse/
Úryvok z knihy Mansura Khana "Tajné dejiny amerických vojen - konšpirácie a vojny v zahraničnej politike USA"