Dobrý deň, volám sa Paul Schreyer, som
nezávislý novinár, autor a spoluvydavateľ časopisu Multipolar
a dnes by som chcel hovoriť o
aktuálnej téme, pandémii Corona.
Názov prednášky je: Pandemické plánovacie hry - príprava na novú éru?
Nechcem však hovoriť o súčasnej situácii, o súčasnej kríze
Corona, ale o tom, čo sa stalo predtým.
A stalo sa tam veľa zaujímavých vecí.
Kľúčové slovo: hry na plánovanie pandémie.
Situácia, ktorú v súčasnosti zažívame, t. j. strach z vírusu
a na základe toho veľmi prísne obmedzovanie slobody: to je
presne tá situácia, ktorá sa v posledných rokoch veľmi často
a intenzívne nacvičovala v rôznych simulačných hrách.
Nie sú to špekulácie, je to
dobre zdokumentované a ja by som
tu dnes chcel predložiť dôkazy.
Áno, druhá časť názvu: Príprava na novú éru?
Mnohí ľudia majú dojem, že touto krízou sa začína nová
éra, nový vek, a že to nie je dobrá éra.
Éra, v ktorej sa demokracia likviduje, v ktorej sa slobody likvidujú, poškodzujú, ničia.
Rád by som k tomu prispel touto prednáškou a pomohol
možno trochu rozšíriť pohľad a získať aj historickú perspektívu.
Pár slov poviem o obsahu, o ktorom chcem dnes hovoriť.
Takže vlastne začnem v 90. rokoch minulého storočia vojnou proti
terorizmu, potom predstavím rôzne simulačné hry, potom prídem k scenáru
Lock Step, veľmi zaujímavému scenáru z roku 2010, potom predstavím
opäť niektoré novšie simulačné hry, ktoré sa odohrali v čase
Trumpovho prezidentovania, a potom prídem k poslednému bodu - čo
sa stalo na akciových trhoch v septembri 2019.
Z môjho pohľadu je to veľmi zaujímavý bod, veľmi dôležitý bod, ktorý
som zatiaľ nezahrnula do knihy, ktorú som na túto tému napísala.
To znamená, že pre tých, ktorí už čítali moju knihu -
tento bod môže obsahovať informácie, ktoré môžu byť pre nich nové.
Áno, začína sa nová éra!
Ktorá éra sa skončila a
na ktorú sa pozeráme späť?
To je, samozrejme, obdobie studenej vojny, ktorá
sa v skutočnosti skončila v roku 1990.
Aký bol ten vek?
Ešte raz vám v krátkosti pripomeniem:
Samozrejme, išlo o konfrontáciu dvoch veľkých mocenských blokov.
Sovietsky zväz na jednej strane, USA na druhej strane a všeobecnejšie povedané: Západ na
jednej strane a Východ na druhej strane stáli proti sebe a obidve strany boli
veľmi dobre vyzbrojené jadrovými zbraňami a obidve strany si navzájom hrozili úplným zničením.
Taká bola celosvetová situácia v rokoch 1945 až 1990.
Bola to situácia poznačená veľkým
strachom, veľkou neistotou, veľkým útlakom.
Mnohí ľudia sa báli, že by mohla vypuknúť
jadrová vojna - to bolo veľmi reálne.
Ľudstvo bolo niekoľkokrát na pokraji vypuknutia jadrovej
vojny, v roku 1962 počas raketovej krízy.
V 80. rokoch minulého storočia došlo k ďalšej veľmi riskantnej
situácii, keď sa len s veľkou dávkou šťastia podarilo vyhnúť
jadrovej vojne, alebo sa jej aj vďaka šťastiu nepodarilo vypuknúť.
Takto sa to musí povedať dnes.
Ak si to predstavíte v širšom historickom kontexte, studená vojna bola
v podstate veľmi bláznivým obdobím. Hrozba taká obrovská a taká existenčná!
Toto obdobie sa skončilo v roku 1990, keď padol Berlínsky múr.
Na celom svete bolo cítiť veľkú úľavu.
Sovietsky zväz sa rozpadol.
Bola glasnosť a perestrojka.
Začalo sa to už v 80. rokoch, v druhej
polovici 80. rokov, keď sa vo východnom bloku začali
reformy a ľudia tam dostali viac slobody.
A tento pocit väčšej slobody, tento pocit úľavy, že sa
ľudia prestali báť, že sa zbavili tlaku, to bol v
podstate postoj k životu od roku 1990 na medzinárodnej úrovni.
Samozrejme, nie všade na svete, ale v mnohých častiach, najmä vo východnom
bloku, ale aj vo svete ako celku. Dalo by sa povedať, že.
Tento čas však nepriniesol všade len radosť.
Boli aj skupiny, vplyvné skupiny, ktoré s tým mali problémy.
Napríklad armáda a celý obranný komplex, pretože pre
nich sa nepriateľ v tejto situácii, samozrejme, zlomil.
Už nemali nepriateľa.
Sovietsky zväz sa rozpadol a
ako by sa teraz dali
ospravedlniť také obrovské vojenské výdavky?
Tu na obrázku je americká lietadlová loď.
Dalo by sa povedať, že je to symbol par excellence
bezpečnostného štátu, vojenského aparátu, výkonu moci všade na svete.
Tieto zbraňové systémy sú potrebné na výkon moci na celom svete.
Ako by sa to potom dalo ospravedlniť?
Našiel som pekný citát presne z tohto obdobia,
konkrétne z roku 1991, od Colina Powella, ktorý
bol v tom čase najvyšším vojenským dôstojníkom v
USA, a teda aj najvyšším vojenským poradcom prezidenta.
Neskôr sa stal ministrom zahraničných vecí.
A v roku 1991 v jednom rozhovore pre noviny
povedal, trochu so sarkastickým podtónom, ale už vážne:
Dochádzajú mi diabli, dochádzajú mi zloduchovia, zostávajú mi Castro a Kim Ir Sen.
Castro bol vtedy prezidentom Kuby a Kim Ir Sung prezidentom Severnej Kórey.
Teda jedny z mála zostávajúcich komunistických
štátov na svete, ktoré však, samozrejme,
nemohli vážne slúžiť ako nepriatelia USA.
Tieto krajiny boli na to príliš bezvýznamné a vojensky príliš slabé.
Ako teda mohli USA aj po roku 1990 vážne tvrdiť, že potrebujeme silnú armádu?
Ako by to mali urobiť?
A práve v tomto kontexte, práve v tomto spochybňovaní
sa v 90. rokoch začal boj proti terorizmu.
Naozaj došlo k zmene éry, ktorú z personálneho hľadiska symbolizuje
aj prechod od prezidenta Busha staršieho k prezidentovi Clintonovi.
(OBRÁZOK)
Bush - na obrázku vľavo - je stále predstaviteľom studenej vojny, skutočný studený bojovník, ktorý bol ešte
v 70. rokoch šéfom CIA - a tento prechod od Busha ku Clintonovi priniesol aj veľa nádeje.
Clintonová bola teda nádejná. Nebol považovaný za jastraba, vôbec nie.
Bol považovaný za moderného, kozmopolitného človeka.
Do funkcie bol uvedený v januári 1993 a len o niekoľko
týždňov neskôr došlo k veľkému teroristickému útoku na Svetové obchodné centrum.
Dvojičky v tom čase ešte stáli.
Bolo to v čase pred 11. septembrom a tento bombový útok v podzemnom parkovisku Svetového
obchodného centra - (OBRÁZOK) tu je obrázok z februára 1993 - bol pomerne masívny.
V tom čase išlo o najväčší teroristický útok v dejinách USA!
700 zranených, takže podzemné parkovisko úplne zdevastované.
Zámerom bolo zrútiť veže, čo sa
nakoniec podarilo až v roku 2001.
Za týmto útokom, bombovým útokom, údajne stoja islamisti.
Hneď v nasledujúcom roku Clinton zverejnil stratégiu národnej bezpečnosti.
Na začiatku to nie je až také nezvyčajné, v podstate to robí
takmer každý prezident, a dal tak návod, kde chce stanoviť svoje priority.
Chcem vám z neho uviesť krátky citát, pretože je zaujímavý.
Clintonová povedala: Studená vojna sa síce skončila, ale potreba amerického
vedenia v zahraničí je stále taká silná ako kedykoľvek predtým.
Mojím záujmom je vytvoriť nový verejný konsenzus, aby
sme si udržali aktívnu angažovanosť v zahraničí.
To je trochu trénerská reč.
Môžeme teda vedieť, že aktívne pôsobenie v zahraničí neznamená nič iné ako vojenské misie alebo vojny v zahraničí.
To je len pekné slovo.
Zaujímavé však je, že Clinton tu hovorí, že musíme
vytvoriť konsenzus, alebo by chcel vytvoriť verejný konsenzus, že
môžeme naďalej používať našu armádu na celom svete.
To znamená, že v tom čase neexistoval takýto konsenzus.
Ako som už povedal, v tom čase sa viedli veľké diskusie.
Ľudia povedali: Chceme mierovú dividendu teraz! To bol signál.
Chceme, aby všetky tieto peniaze, ktoré už desaťročia
prúdia do zbrojenia, teraz prúdili k nám!
Chceme budovať vlastné hospodárstvo, naša spoločnosť by z toho mala mať
prospech a tento rozpočet na obranu by sa mal znížiť.
A v 90. rokoch bol tiež obmedzený, pretože tlak verejnosti bol veľmi veľký.
To bolo v roku 94.
Teraz sa dostávame k ďalšiemu roku 1995.
V marci 95 - (OBRÁZOK)
toto je fotografia Joea Bidena, ktorý je teraz prezidentom USA.
V tom čase už mal dôležitú funkciu.
Pred 25 rokmi bol predsedom súdneho výboru Senátu.
V Senáte predložil návrh zákona - toto je táto nahrávka.
Cieľom tohto zákona bolo poskytnúť prezidentovi viac právomocí v prípade
veľkého teroristického útoku a vo všeobecnosti poskytnúť viac právomocí vláde.
Tento zákon sa v tom čase stretol s veľmi silným odporom.
Ak sa pozriete do archívov tlače v tom
čase - ja som sa pozrel, ako sa
o tom vtedy diskutovalo - vidíte, že pomerne
vplyvné skupiny na ochranu občianskych práv okamžite vyšli
na barikády a povedali: Toto zachádza príliš ďaleko.
Nechceme osobitné právomoci pre prezidenta, pre vládu.
To všetko má byť demokraticky kontrolované.
Tento zákon nechceme!
Veľký odpor!
O niekoľko týždňov neskôr, v apríli 95, došlo k ďalšiemu veľkému
teroristickému útoku na vládnu budovu v Oklahome a aj tento útok
bol v tom čase - bolo to ešte pred 11. septembrom
2001 - najväčším a najsmrtiacejším teroristickým útokom v dejinách USA.
Pri tomto útoku zahynulo 170 ľudí, približne 1000
bolo zranených... (OBRÁZOK) Ako vidíte, škody sú obrovské!
Bomba v aute s dvoma tonami výbušnín,
obrovské škody - a pozornosť verejnosti k
problematike terorizmu týmto útokom vzrástla a zostala
v nej veľmi, veľmi dlho.
Tento útok na budovu v Oklahome bol naozaj prelomovým, zlomovým, veľmi
rozhodujúcim momentom, aby sa otázka terorizmu, nebezpečenstva prostredníctvom terorizmu, začala brať
úplne nanovo, oveľa vážnejšie, aby sa vnímala úplne inak.
Áno, na tejto vlne, povedal by som, na tejto vlne
teroristickej hrozby, bola nálada, dalo by sa povedať, nastavená.
(OBRÁZOK) Toto je novinový článok z roku 1997.
Nepíšu ju však novinári.
Jej autormi sú politici, konkrétne bývalý riaditeľ CIA James Woolsey a vysokopostavený predstaviteľ Pentagónu.
Názov článku znie: Ako sa brániť proti nepriateľovi v tieni.
Prvá veta článku sa priamo vzťahuje na
hlavné útoky, ktoré som práve spomenul.
Hovorí sa, že zničenie vládnej budovy v Oklahoma City a bombový útok
na Svetové obchodné centrum v New Yorku šokovali Ameriku, šokovali Američanov.
Ale - a tu prichádza dôležitý moment - tieto tragédie by boli
oveľa horšie, keby sa pri nich použili jadrové, biologické alebo chemické zbrane!
V ďalšom priebehu článku autori konštatujú, že nebezpečenstvo chemických
a biologických zbraní v rukách teroristov by bolo veľmi
reálne, predstavovalo by veľmi veľké nebezpečenstvo a že by
bolo potrebné vynaložiť veľké úsilie na ochranu pred ním.
Tento článok je len jedným z príkladov tejto mediálnej kampane.
Počas tohto obdobia bolo v tomto smere publikovaných veľa publikácií.
Dovoľte mi uviesť ďalší príklad, tiež z toho istého roku.
Vtedajší minister obrany William Cohen na tlačovej konferencii
vyhlásil, že na prvom mieste programu je: Chemické
a biologické zbrane sú pravdepodobnou súčasťou budúcej vojny!
Týmto tvrdením zdôvodňuje, že v nasledujúcich piatich rokoch vloží
do rozpočtu na obranu o miliardu dolárov viac.
Takže vidíte, že od samého začiatku išlo o veľa
peňazí, o veľmi vysoké rozpočty, ktoré boli týmto odôvodnené.
Dá sa povedať, že William Cohen sa tento rok
pozoruhodne prezentoval aj v tlači. Vystupoval v televíznych raňajkách.
Takže nie teraz nejako na pódiu Pentagonu, ale v programe,
kde vlastne nie ste až tak konfrontovaní s politikou.
Sedel tam v televízii pri raňajkách, držal pred kamerou balíček cukru
a povedal: "Keby Saddám Husajn rozprašoval toto množstvo - teda množstvo,
ktoré obsahuje tento balíček cukru - antraxu, teda sneti slezinnej, nad
mestom ako Washington, najmenej polovica obyvateľov by bola mŕtva.
Stačí jeden nádych a pravdepodobne do piatich dní zomrú.
Moderátori televíznych raňajok stratili reč a táto televízna reportáž vyvolala
v tlači veľké vlny, pretože tento príklad bol taký drastický.
Je úplne jasné, že toto vyhlásenie nemožno označiť inak ako šírenie strachu.
To je očividné šírenie strachu.
Ľudia sú presvedčení, že ich životy sú v bezprostrednom ohrození.
Áno, taká nálada sa v druhej
polovici 90. rokov čoraz viac vytvárala.
To je jedna strana - hrozba nového
nebezpečenstva sa vysvetľuje, diskutuje sa o nej.
Na druhej strane, práve toto nebezpečenstvo, tieto
zbrane, sa budujú v rovnakom čase.
To je veľmi zaujímavé.
Ani ja som to predtým nevedel, ale našiel som to až počas výskumu tu.
V roku 1997 sa v USA uskutočnilo niekoľko veľmi kontroverzných zbrojných projektov.
CIA mala projekt s názvom Clear Vision. Bola tam vyvinutá bakteriálna bomba.
DIA, ktorá je vojenskou spravodajskou agentúrou Pentagónu, mala projekt Jefferson.
Ako biologická zbraň bol vyvinutý geneticky modifikovaný variant antraxu.
A tento výskum prebiehal úplne tajne.
Neexistovala žiadna parlamentná kontrola ani nič podobné. V tom čase to nikto nevedel!
Táto skutočnosť bola zverejnená v článku v New York Times v septembri 2001.
Pentagón potom zvolal tlačovú konferenciu a vysvetlil,
že ide o čisto obranný výskum.
To je, samozrejme, nezmysel - ak zostrojíte biologickú zbraň, nie je to obranný výskum.
Počas tohto obdobia pribral aj tento muž: plukovník Robert Kadlec, expert na biologické zbrane.
Počas vojny v Iraku v roku 1991 bol americkým inšpektorom biologických zbraní v Iraku a,
ako som už povedal, bol jedným z popredných odborníkov na biologické zbrane v USA.
V strategickom dokumente, v internom strategickom dokumente Pentagónu, napísal v
roku 1998 na túto tému - toto je veľmi pozoruhodný
citát, na ktorý ma upozornil kolega Dirk Pohlmann, ktorý je
naozaj veľmi dôležitý a ktorý teraz v krátkosti prečítam.
Ak sa biologické zbrane použijú pod zámienkou
priestorovo obmedzenej alebo prirodzene sa vyskytujúcej epidémie,
ich použitie sa dá dôveryhodne poprieť.
(...) Potenciál spôsobiť vážne hospodárske straty
a následnú politickú nestabilitu v kombinácii
s možnosťou dôveryhodného odmietnutia použitia prevyšuje
možnosti akejkoľvek inej známej zbrane.
Toto je 98.
A v kontexte, v ktorom sú tieto vety napísané, Robert Kadlec varuje,
že nepriatelia USA by mohli takéto zbrane použiť. Presne v takomto kontexte.
Ak si však človek článok prečíta dôkladne, všimne si, že formulácia,
že je možné dôveryhodne odmietnuť jeho použitie, sa objavuje na viacerých
miestach - a to ho tiež robí trochu vnímavým.
V tomto období bola založená inštitúcia, ktorá
dodnes zohráva významnú úlohu v tejto oblasti.
V súčasnosti sa nazýva Centrum pre zdravotnú
bezpečnosť a sídli na Univerzite Johna Hopkinsa.
Tento názov ste už možno počuli.
V súvislosti s krízou Corona zohrala táto inštitúcia významnú úlohu, pretože
všetky údaje o Corone od začiatku až do jari 2020 sú
tam uvedené v prehľadnej tabuľke, ktorú používajú médiá na celom svete.
Tento inštitút bol založený v roku 1998.
V tom čase sa ešte volalo Centrum pre stratégie civilnej biologickej obrany.
Takže to stále malo vojenský prízvuk.
Neskôr sa pri vonkajšej prezentácii kladie väčší dôraz na zdravie.
Ale v skutočnosti išlo o to isté.
Toto centrum zorganizovalo niekoľko veľmi dôležitých a zásadných simulačných hier na túto tému.
cvičenia, cvičenia v prípade katastrof, ktorým by som sa chcel venovať trochu podrobnejšie nižšie.
To sa stalo 1999.
Inštitút teda existuje len jeden rok a bol
založený z peňazí bohatej miliardárskej nadácie Sloan Foundation,
čo sú peniaze bývalého šéfa koncernu General Motors.
Je už dávno mŕtvy, ale správcovia
jeho nadácie vložili do tohto ihriska
Bioterra mnoho a mnoho miliónov.
Prvá konferencia sa konala v roku 1999.
Bola to veľmi veľká udalosť.
Stovky účastníkov z desiatich krajín sa stretli v
Arlingtone, kúsok od hlavného mesta, na národnom sympóziu
o verejnom zdraví a reakciách na bioterorizmus.
Ako to riešite, keď niekde
dôjde k útoku, čo môžete
urobiť, ako sa musíme koordinovať?
V rámci tejto konferencie, to je tu
február 99 (PICTURE/PLAQUE) - tu je tiež
opäť organizátor Johns Hopkins Center for Civilian
Biodefense Studies v spolupráci s ministerstvom zdravotníctva
a rôznymi vedeckými združeniami.
Táto veľká konferencia bola zároveň prvým podujatím, ktoré sa uskutočnilo.
Cvičenie, v ktorom sa testovalo, že teroristi
rozšíria v USA pôvodcu kiahní a v
USA vypukne epidémia kiahní s množstvom obetí
- a ako na to reagovať.
Simulačnú hru si musíte predstaviť takto:
Ľudia sedia pri konferenčnom stole niekoľko hodín a hrajú sa na roly.
Plnia rôzne štátne funkcie a potom spolu komunikujú, rovnako
ako by spolu museli komunikovať v krízovej situácii.
Ako by potom v skutočnosti uskutočnili
konferenčný hovor s cieľom koordinovať odpovede.
Takáto konferencia sa potom odohráva - kto
čo hovorí, kto o čom rozhoduje, kde
vznikajú konflikty, kde vznikajú problémy.
V záverečnej správe o tomto cvičení sa nachádzajú tieto vety:
- Ako ďaleko môže polícia zájsť, aby udržala pacientov v karanténe?
- Potrebujeme konsenzus o tom, ako postupovať pri očkovaní.
- Malo byť zavedené stanné právo?
- Musíme kontrolovať posolstvo, ktoré sa dostáva k
verejnosti, a ako môžeme toto posolstvo kontrolovať?
O všetkých týchto otázkach sa diskutovalo v roku 1999 a
sú to otázky, ktoré nám samozrejme veľmi pripomínajú súčasnosť.
Na sympóziu vystúpil aj Richard Clarke, vtedajší
hlavný protiteroristický poradca americkej vlády, ktorý bol
len rok po nástupe do funkcie.
Povedal: Ministerstvo zdravotníctva je po prvýkrát
súčasťou Rady pre národnú bezpečnosť USA.
Takže táto cesta bola skutočne zvolená tak, že
tieto zdravotné problémy sa zmenili na vojenské problémy.
V tom istom roku 1999 Pentagón
pokračoval vo výskume biologických zbraní.
Existoval takzvaný projekt Bacchus.
V nevadskej púšti bola postavená
továreň na antrax a jej
cieľom bolo toto.
Pentagón to nariadil svojim zamestnancom, teda tomuto oddeleniu:
Vyvíjajte malú továreň na antrax, ale len z
materiálov, ktoré sú voľne dostupné na trhu.
To sa tiež podarilo po niekoľkých mesiacoch.
Tá vyšla tiež až o niekoľko rokov neskôr.
Pentagón vyvinul túto výrobu antraxu s použitím
komerčne dostupných materiálov, takže bol v pozícii
- ak sa teraz zle zamyslíte -
sám vykonať takýto útok, aby potom mohol
povedať, že to urobili teroristi, pretože všetky
komponenty sú voľne dostupné na trhu -
tak nebezpečné to je.
Takže tento potenciál, táto schopnosť
bola vyvinutá v tomto čase.
Táto udalosť sa odohrala na vojenskej základni v Nevade.
(OBRÁZOK) Teraz je to celá vojenská základňa.
Kedysi tam prebiehali testy jadrových zbraní a
v 90. rokoch sa tam, povedal by
som, ďaleko od civilizácie, vykonával aj výskum
biologických zbraní tohto druhu.
Dobre, potom pokračovala rýchlymi krokmi.
Hneď v nasledujúcom roku 2000 sa
konalo druhé veľké sympózium toho istého
organizátora, opäť na túto tému.
Jediný rozdiel je, že teraz netestovali
epidémiu kiahní, ale epidémiu moru.
Ale opäť bioteror! Tieto dokumenty, ktoré vám teraz ukazujem
(OBRÁZOK), sú pôvodné webové stránky z roku 2000.
Stále ho môžete nájsť v internetovom
archíve a citáty, ktoré vám teraz
ukazujem, sú to všetko otvorené dokumenty.
Nájdete ich na internete.
Teraz to už nie sú tajomstvá.
Teraz to nezverejnil žiadny informátor ani nič podobné.
Toto všetko je otvorený materiál.
Chcel by som citovať niekoľko
slov z dokumentov tohto cvičenia
z roku 2000, ktoré hovoria:
Pohľad na ozbrojenú prítomnosť
armády v amerických mestách
vyvoláva protesty proti obmedzovaniu
občianskych slobôd (...)
Otázkou je, ako a do akej miery tieto veci presadzujeme.
Koľko sily sa používa na
udržanie ľudí v ich domovoch?
Takže toto sú veci, o ktorých veľmi
konkrétne diskutovali zainteresované strany na vysokej úrovni
v rámci týchto cvičení pred 20 rokmi,
ako som už povedal.
V tom čase sa v USA
konali aj veľmi dôležité prezidentské voľby,
na ktoré si mnohí pamätajú.
Prezident Bush mladší nastúpil
do úradu v januári
2001. (OBRÁZOK)
Vedľa neho je Dick Cheney, jeho viceprezident,
ktorý mal v tejto administratíve veľký vplyv.
Len niekoľko mesiacov po nástupe týchto
dvoch pánov sa v krátkom čase
uskutočnilo už tretie veľké cvičenie v
oblasti bioterorizmu. Volala sa Temná zima.
Ďalšie cvičenie na tuberkulózu a táto farebná
stránka (OBRÁZOK) je tiež pôvodnou webovou stránkou
tohto centra z roku 2001.
Vtedy vyzerali webové stránky
trochu farebnejšie, trochu chaotickejšie.
Toto je naozaj z pôvodného internetového archívu.
Takisto sa v ňom priamo uvádza, od koho peniaze pochádzajú.
Sponzorované nadáciou Alfred P. Sloan Foundation
& The Robert Wood Johnson Foundation.
To sa deje celkom otvorene.
Áno, a toto cvičenie bolo profesionalizované.
Predchádzajúce cvičenia sa konali v hoteloch,
v konferenčnej miestnosti, veľmi jednoducho.
Toto cvičenie sa konalo na vojenskej základni.
Andrewsova letecká základňa je veľká vojenská základňa, ktorá sa
nachádza len kúsok od hlavného mesta Washington, takže sa
to celé zmenšilo o ďalší stupeň. Temná zima, ktorá
má tiež trochu atmosféru hollywoodskeho filmu.
Takže je to takmer niečo ako marketing, dá sa povedať,
že pre celú túto záležitosť, čo sa týka reklamy.
Všetky tieto informácie boli zverejnené.
V tom čase sa o tom aj písalo.
Toto sa nerobilo v tmavých zadných miestnostiach.
Musíte si uvedomiť, že toto je v
skutočnosti určené pre verejnosť. Pozrime sa na
to, kto sa skutočne zúčastnil.
To je tiež z pôvodných dokumentov cvičenia.
Ak sa trochu pozriete na tieto mená, alebo
ak sa trochu pozriete na americkú politiku v
tomto období, mnohé mená vám budú znieť povedome,
sú to veľmi vplyvní ľudia.
Napríklad, máme tu úlohu riaditeľa
CIA, ktorú zohral James Woolsey.
Ale pred niekoľkými rokmi bol skutočne riaditeľom CIA.
Alebo, pozrime sa, guvernér Oklahomy, štátu, v ktorom došlo
k tomu strašnému útoku, o ktorom sme už hovorili
- Frank Keating. V čase cvičenia bol guvernérom Oklahomy.
Takže to teraz len nehral, bol to skutočne on.
Podobne aj ostatné funkcie
sú obsadené staršími ľuďmi.
Naozaj sa dá povedať, že nacvičili
výnimočný stav na najvyššej úrovni.
To nebol žiadny stredný manažment úradov.
To bola veľmi vysoká úroveň, na
ktorej sa o týchto veciach diskutovalo!
Pri pohľade na tieto cvičné
dokumenty vyniká aj úloha tlače.
Počas týchto cvičení bola prítomná tlač.
Boli zabudovaní do plánovacích hier,
hrali spolu a neboli to
ani malí novinári, ale celoštátne
známi novinári.
Nájdeme tu napríklad Judith Millerovú z New York
Times, veľmi známu novinárku z týchto veľkých novín,
alebo televíznych reportérov z veľkých sietí NBC CBS.
Boli tam.
(OBRÁZOK)
Takže toto je tiež fotografia priamo z cvičenia a v podstate absolvovali falošnú tlačovú konferenciu.
Takže politici sa hrajú na to,
že teraz máme núdzový stav, teraz
prebieha cvičenie s neštovicami, teraz prebieha
útok na USA - a novinári
potom usporiadajú tlačovú konferenciu a kladú
otázky.
Politici si už teraz nacvičujú, ako budú
reagovať a čo budú novinárom hovoriť.
Aj to sa praktizovalo, veľmi intenzívne
a na veľmi vysokej úrovni.
Dobre, potom sme sa poučili, to
je súčasť takéhoto cvičenia, na to
to vlastne slúži, a výsledky boli
také, že človek povedal:
Na útok biologickými zbraňami sme
zle pripravení, nemáme dostatok vakcín
- a násilné obmedzenia voči
občanom sú pravdepodobne jediným dostupným
nástrojom, ak nebude dostatok vakcín.
Preto musíme obmedziť občianske práva.
Teraz sa píše rok 2001.
Opäť sa tu objavuje Robert Kadlec, ktorého
sme tu už mali, ktorý napísal tento
strategický dokument pre Pentagón a ktorý povedal,
že biologická zbraň by sa mohla použiť
aj v tieni skutočnej epidémie a že
by sa to potom dalo dôveryhodne poprieť.
Tento Robert Kadlec sa tu zúčastňuje na
tomto cvičení ako expert na biologické zbrane.
(OBRÁZOK)
Záznam, ktorý vidíte, je televíznou reportážou z fiktívneho spravodajského kanála.
Musíte si predstaviť ľudí, ktorí tu
sedia a robia toto cvičenie.
Potom sa na veľkej televíznej obrazovke prehrávajú
fiktívne správy, ktoré však boli vopred pripravené.
Potom sa objaví odborník Robert Kadlec a povie: "Problém
je, že nemáme dostatok vakcín, a to znamená, že
v Amerike môže byť veľmi temná zima." - To
znamená, že v Amerike môže byť veľmi temná zima.
A to je koniec koncov aj názov cvičenia Dark Winter.
A ak sa teraz pozrieme na to, čo
sa neskôr stalo s Robertom Kadlecom - teraz
v kríze Corona v roku 2020 - jedným
z najdôležitejších poradcov vlády USA (BILD), ktorý tu
stojí uprostred pri rečníckom pulte, vedľa neho Mike
Pence, viceprezident za prezidenta Trumpa.
Medzitým bol Joe Biden vyhlásený za prezidenta USA
a len niekoľko dní po tom, čo ho
za prezidenta vyhlásili hlavné americké televízne stanice, povedal,
že Ameriku čaká veľmi temná zima.
Tie isté slová, teda presne tie isté slová.
Môžete si myslieť, že ide o
náhodu - samozrejme, nemôžem dokázať, že
to súvisí s cvičením.
Je však veľmi blízko podozrenie,
že aj tento jazyk bol
prevzatý z tohto starého predbežného
plánovania. Prinajmenšom je to rovnaké.
Späť na rok 2001.
V dokumentoch k cvičeniu sa uvádza:
Američania už nemôžu považovať základné občianske
práva, ako je právo na zhromažďovanie
alebo sloboda cestovania, za samozrejmosť.
Áno, takže to bolo tretie cvičenie na túto tému vo veľmi krátkom čase.
To bolo veľmi na očiach verejnosti a len
niekoľko ... to je teraz v júni 2001.
Potom príde september, útoky z
11. septembra a celá otázka
terorizmu sa opäť posunie o
úroveň vyššie.
V súčasnosti je svetová verejnosť naozaj dosť
prítomná, teroristická hrozba je témou, ktorá roky
usmerňuje a formuje celú politickú diskusiu.
September 2001, potom október 2001, o mesiac
neskôr sa objavili listy s antraxom.
Listy s týmto jemným bielym
práškom antraxu sa posielajú poštou.
Na týchto dvoch politikov Toma Daschlea a Patricka Leahyho.
Tom Daschle bol v tom čase lídrom väčšiny
v Senáte a Patrick Leahy predsedal súdnemu výboru.
Týchto dvoch politikov v tom čase
spájalo to, že obaja boli proti
zmenám v zákone, ktoré mali byť
prijaté po 11. septembri 2001 -
kľúčový zákon Patriot Act, t. j.
obmedzenie občianskych práv, rozšírenie právomocí vlády,
rozšírenie kompetencií tajných služieb - všetky
tieto legislatívne opatrenia, ktoré boli v
tom čase zavedené.
Postavili sa na stranu
občianskych práv a povedali:
Toto rozšírenie nemôžeme nechať prejsť ako všeobecné vyhlásenie.
Musíme o tom diskutovať prípad od
prípadu, musíme to dôkladne zvážiť.
V tejto situácii obaja
dostali antraxové listy, ktorých
autorstvo je dodnes sporné.
Na začiatku sa hovorilo, že to pochádza od bin Ládina, to pochádza od Al-Káidy, to pochádza z Iraku.
Nič z toho sa nepodarilo preukázať.
Nakoniec sa ukázalo, že listy pochádzajú od
zmäteného vedca z amerického výskumu biologických zbraní.
Ani to sa však nedalo skutočne doložiť.
V miestnosti koluje mnoho rôznych príbehov.
V skutočnosti sa tieto útoky dodnes nepodarilo vyriešiť.
Faktom však je, že po tom, čo
títo dvaja politici dostali tieto výhražné listy
- a to si musíte na chvíľu
uvedomiť: Ak takémuto politikovi pošlú list s
jedovatým práškom, tak je jasné, že tým
politika nezabijú, pretože títo politici si poštu
sami neotvárajú.
Samozrejme, majú zamestnancov, ktorí to robia.
Tzn.
Ten, kto to urobil, ich nechcel
zabiť, potom by našiel iné spôsoby
a prostriedky, ale chcel ich ohroziť.
Chcel im vyslať signál! Tu je červená čiara.
Nech je autorom týchto listov ktokoľvek,
týmto dvom politikom by sa malo
vyhrážať a naháňať im strach.
A akokoľvek sa k tomu postavili, neviem,
ale faktom je, že hneď po tom,
ako dostali tieto listy, vzdali svoj odpor
a zákony boli takto prijaté.
Tieto antraxové listy sa potom použili na zdôvodnenie niečoho veľmi zaujímavého.
V novembri 2001, opäť veľmi krátko
po tom, bola z iniciatívy americkej
vlády založená nová medzinárodná organizácia.
Nazýva sa Iniciatíva za
globálnu zdravotnú bezpečnosť!
A odôvodnili to tým, že povedali:
Tieto antraxové listy - v tom čase to bol veľký
svetový problém - môžu zasiahnuť kdekoľvek. Každá vláda je ohrozená.
Irak, Saddám Husajn alebo Usáma bin Ládin mohli
tento vysoko toxický prášok poslať komukoľvek z nich.
Teraz musíme spojiť sily, a to na medzinárodnej
úrovni, a podniknúť proti tomu spoločné kroky.
Potom založili túto iniciatívu.
Zúčastnené štáty sú tu označené vlajkami v dolnej časti (ukazujú na grafickú ukážku).
Ide teda o Kanadu, Európsku úniu, Francúzsko,
Nemecko, Taliansko, Japonsko, Mexiko, Spojené kráľovstvo, USA
a tiež WHO ako technického poradcu.
November 2001.
Táto skupina je v podstate G8, t.
j. najvplyvnejšie priemyselné krajiny Západu, doplnené o
Mexiko a Európsku úniu ako ďalšieho aktéra.
Odvtedy sa pravidelne stretávali
na veľmi vysokej úrovni.
Buď ministri zdravotníctva jednotlivých štátov
osobne, alebo ich vysokopostavení zástupcovia,
ktorí sa o tejto otázke
bioterorizmu rozprávali a koordinovali ju.
Len o rok neskôr sa urobil ďalší veľmi dôležitý krok,
2002.
Zistilo sa, že plánovanie pre prípad biologického
teroru a pandémie chrípky sa veľmi podobá.
Tzn.
Od roku 2002 vždy nacvičovali na obidva koncerty, pripravovali sa na obidva.
Takže už nepotrebovali nevyhnutne teroristický útok ako
nebezpečenstvo, ale povedali si: No, takýto vírus
sa môže šíriť aj len tak!
Aj to je rovnako nebezpečné a
musíme sa na to pripraviť.
Celá táto problematika pandemickej pripravenosti,
v angličtine sa nazýva Pandémia
Pripravenosť, t. j. pohotovosť na pandémie.
Tá sa začala na medzinárodnej úrovni
prostredníctvom tejto inštitúcie v roku 2002.
Následne bola zriadená technická pracovná skupina pre
pandémiu chrípky, ktorú viedli USA a Anglicko.
A potom sa začali cvičenia, ktoré
sa už nekonali len v USA,
ale boli koordinované na medzinárodnej úrovni.
Prvým z týchto cvičení bolo cvičenie
Global Mercury v roku 2003.
Toto je grafika z cvičebných materiálov.
Získal som ich z webovej stránky RKI.
A tu vidíte spoluhráčov v tejto grafike.
Takže tu sú priami aktéri: Európska
komisia, Francúzsko, Nemecko, Taliansko, Japonsko, Mexiko,
Spojené kráľovstvo, USA, WHO, Kanada -
to sú títo aktéri.
A hore je režisér a
plánovač cvičení, ktorí napísali scenár
cvičenia, a dole je herectvo!
Zúčastnilo sa na nej
aj Nemecko zastúpené RKI.
Bolo to veľmi komplikované cvičenie trvajúce niekoľko dní.
Zapojilo sa do nej mnoho stoviek
ľudí, ktorí ju jednoducho odohrali.
Takýchto cvičení bolo v tomto období pomerne veľa.
Cvičenie Atlantická búrka bolo v roku 2005 veľmi dôležité.
Uprostred pri rečníckom pulte sedela Madeleine Albrightová,
bývalá ministerka zahraničných vecí USA, ktorá v
tomto cvičení zohrala úlohu prezidenta!
V dokumentoch k tomuto cvičeniu si môžeme prečítať:
Ako by mali národní lídri rozhodovať o uzavretí hraníc alebo karanténe?
Ak by sa prijali opatrenia na obmedzenie slobody
pohybu, ako dlho by sa museli zachovať?
Ako by sa koordinovali na medzinárodnej úrovni a
ako by sa rozhodlo o ich zrušení?
Takže v podstate presne o tých otázkach, o ktorých
sa teraz diskutuje na celom svete v roku 2020,
sa už na tomto cvičení veľmi vážne a na
veľmi vysokej úrovni diskutovalo medzi sebou.
Dovoľte mi, aby som vám ukázal, kto sa zúčastnil.
Okrem iných aj dvaja politici z Francúzska a
Nemecka: Bernard Kouchner (vľavo) a Werner Hoyer (vpravo).
Bernard Kouchner bol bývalý francúzsky minister zdravotníctva.
Neskôr sa stal ministrom zahraničných vecí, teda členom vlády.
V čase, keď sa cvičenie uskutočnilo, sa o ňom
hovorilo ako o ďalšom kandidátovi na post riaditeľa WHO.
Takže v tom čase veľmi dôležitá osoba v tejto oblasti.
Po jeho pravici... áno, a
hral úlohu francúzskeho prezidenta.
Po jeho pravici je Werner Hoyer, politik
FDP, ktorý bol štátnym ministrom na ministerstve
zahraničných vecí a zastával funkciu nemeckého kancelára.
Sedeli tam za stolom zástupcovia všetkých týchto krajín a hrali to.
A to sú ľudia, ktorí
skutočne niesli vládnu zodpovednosť.
Áno, Werner Hoyer po cvičení povedal: Pre niekoho, kto
pracuje v oblasti bezpečnosti a obrany už mnoho rokov,
to bolo dosť prekvapujúce a dych vyrážajúce cvičenie.
Myslím si, že len veľmi malá časť politikov v Európe si takéto veci uvedomuje.
Dobre, teraz som vám predstavil pomerne veľa týchto cvičení.
Možno rozpoznáte paralely. Rozpoznávajú vzor toho, o čo tu ide.
Chcem urobiť svoj veľký predbežný záver:
Samozrejme, o čom to celé bolo?
Samozrejme, išlo o zdravotnú pohotovosť.
Išlo o problémy s rozhodovaním, o kompetencie:
Kto môže o čom
rozhodovať, kto má nadradenosť?
Nešlo však len o tieto veci.
Išlo aj o výnimočný stav, zrušenie základných práv,
masové očkovanie a autoritársku politiku bez účasti parlamentov.
Na tieto body sa zamerali aj všetky cvičenia.
Považujem to za veľmi pozoruhodné, pretože z logického hľadiska to nie je absolútne nevyhnutné.
Ak si nacvičujú pandémiu alebo teroristický útok, reakciu na
ne, nemusia si automaticky nacvičovať pozastavenie základných práv.
To nie je automaticky zahrnuté.
Uskutočnilo sa to však takým spôsobom, že pozorovateľ môže
nadobudnúť dojem, že všetky tieto cvičenia mohli byť len
zásterkou, aby bolo možné vyskúšať si politický výnimočný stav,
aby bolo možné si vyskúšať, ako sa vlastne človek
správa, keď sa niečo také stane.
Aspoň taký je môj osobný dojem.
Áno, potom však čoskoro prišla finančná kríza v rokoch 2007/2008 a
téma pandemických cvičení sa na medzinárodnej scéne trochu stiahla do úzadia.
V roku 2009, práve keď sa finančná kríza prejavila na svetovom
hospodárstve, sa za rohom objavila pandémia prasacej chrípky - povedzme I
a na jar 2009, keď sa príbeh prasacej chrípky
ešte len rozbiehal a nikto nevedel, čo sa bude
diať, sa k nemu vyjadril tento pán (premietaný obrázok).
Toto je Jacques Attali, ktorého tiež nepozná každý, ale vo Francúzsku je veľmi známy.
Je poradcom prezidenta.
Dlhý čas bol veľmi dôležitým poradcom prezidenta Françoisa Mitterranda - pripravoval pre neho
stretnutia G8 ako takzvaný šerpa, teda človek, ktorý bol dlho veľmi blízko moci.
Majster elít vo Francúzsku a tiež človek, ktorý, ako
som sa dozvedel z Frankfurter Allgemeine, pomohol napríklad prezidentom
- súčasnému prezidentovi Emmanuelovi Macronovi - k vzostupu.
Sám o sebe hovorí, že objavil Macrona.
A je to aj pomerne dôveryhodné, ak sa pozriete na
to, ako dobre je Jacques Attali prepojený s francúzskymi elitami.
Začiatkom roka 2009 v jednom z článkov v médiách - môžete sa
k nemu dostať aj dnes - sa vyjadril na tému prasacej chrípky:
História nás učí, že ľudstvo sa výrazne rozvíja len
vtedy, keď sa skutočne bojí (...) Nástup pandémie by
mohol vyvolať jednu z týchto štrukturálnych obáv.
(...) Potom budeme môcť položiť základy skutočnej svetovej vlády oveľa
rýchlejšie, než by to bolo možné len z ekonomických dôvodov.
Nebudem to ani ďalej komentovať, sú to
jednoducho jeho vyjadrenia z tej doby.
Považujem to za veľmi pozoruhodné!
Zvyčajne sa takéto vyhlásenia označujú za
konšpiračnú teóriu, ale toto je skutočnosť.
Toto je skutočné vyhlásenie muža, ktorý má veľký vplyv.
Vyjadril sa tak v roku 2009.
Približne v tom istom čase, o rok neskôr,
v roku 2010, bola v USA publikovaná štúdia,
ktorá sa tiež trochu uberá týmto smerom:
Súčasťou tejto štúdie je aj tzv. scenár Lock Step.
Stručne vám ju predstavím, aby ste vedeli, o čo ide.
Samotná štúdia je
takáto (preložená snímka).
Toto je názov: Scenáre budúcnosti technológií a medzinárodného rozvoja.
To znie trochu nudne.
Byrokratický názov, nevýrazný.
Na prvý pohľad neočakávate
žiadne veľké novinky.
Štúdia bola vypracovaná s finančnou podporou
Rockefellerovej nadácie, nižšie je uvedené logo.
Rockefellerova nadácia je jednou z najmocnejších a najbohatších nadácií na svete.
Názov sa viaže k zakladateľovi.
David Rockefeller bol aj pred sto rokmi najbohatším človekom na svete.
Nadácia má dodnes veľký vplyv v mnohých oblastiach.
A táto štúdia z roku 2010 v podstate
posunula tému simulácie na úplne novú úroveň.
Už sa nehovorí len o tom, čo sa stane, keď sa stane
to a to, ale vypracovali sa globálne, štyri globálne scenáre budúcnosti:
Akým smerom by sa svet
mohol vyvíjať v nasledujúcich rokoch?
Boli definované štyri smery.
A jedna z týchto možností, ktorá tam bola načrtnutá,
jednoducho pozrieť sa trochu mimo škatuľu, ako sa hovorí
v manažérskych kruhoch, pozrieť sa trochu ďalej, ako je
vlastný nos - jeden z týchto smerov sa volal
Lock Step a Lock Step znamená "zámok".
V tomto scenári, ktorý bol napísaný pred 10 rokmi, sa vyskytujú tieto veci,t.
j: - chrípková pandémia sa rozšíri po celom svete a spôsobí celosvetovú paniku.
Čína sa svojím reštriktívnym prístupom stáva vzorom v panike.
Povinné masky sa zavádzajú všade na svete.
Autoritársky Kontrola sa vykonáva a zostáva v platnosti aj po skončení pandémie.
Občania sa dobrovoľne vzdávajú svojej slobody a rozsiahly odpor
sa objavuje až po viac ako desiatich rokoch.
Toto je scenár z roku 2010.
Je to veľmi zvláštne, keď si to prečítate teraz v
roku 2020, a to je realita, ktorú teraz zažívame.
Ak si štúdiu prečítate, nájdete v nej formulácie, ktorých
cieľom je: vyvolať novú strategickú diskusiu medzi rozhodovacími orgánmi.
Nevieme, alebo ja neviem, kto s kým vtedy hovoril
o tomto scenári, v akých kruhoch sa to šírilo.
Nemôžete to povedať, nemám o tom žiadne údaje, ale existuje to, štúdia
je k dispozícii a bola financovaná z peňazí veľmi vplyvnej nadácie.
Takže už teraz môžete predpokladať, že niekoľko ľudí, ktorí
majú vplyv, si v tom čase štúdiu prečítalo.
Áno, celá táto problematika núdzových cvičení, pandemických cvičení nabrala novú dynamiku od 2017.
Aký bol rok 2017?
V USA bol nový prezident: Donald Trump.
A dávam to do súvislostí, pretože tieto súvislosti sa mi zdajú veľmi zrejmé.
Takže január 2017, Trump je inaugurovaný - tu
je fotografia v Oválnej pracovni v Bielom dome,
prezidentský stôl uprostred, Barack Obama, odchádzajúci prezident, naľavo,
takže Donald Trump prvýkrát ukazuje Oválnu pracovňu.
Áno, a každý si to bude pamätať.
Médiá na celom svete boli šokované.
Trump je prezidentom, ako je to možné, nikto to nepredpokladal, všetci
si mysleli, že je nemožné, aby sa niečo také stalo, že
takýto outsider - takéto nehorázne vyhlásenia, ktorý sa vôbec nezaujíma o
to, čo hovorí mainstream - že sa niekto takýto stane prezidentom,
tak to vyvolalo šokové vlny po celom svete.
Každý rok sa konajú veľké medzinárodné konferencie v Davose
v januári, Mníchovská bezpečnostná konferencia vo februári a v
tomto roku 2017 sa na týchto konferenciách nehovorilo o
ničom inom ako o novom prezidentovi USA.
Čo to teraz znamená pre svetový systém, pre svetový obchod, pre
finančný systém, pre medzinárodnú diplomaciu? Môže to takto vôbec pokračovať?
Na Mníchovskej bezpečnostnej konferencii vo februári 2017 vystúpil John
McCain a povedal: Odmietam akceptovať zánik nášho svetového poriadku.
John McCain vtedy ešte žil.
Patril k vojenským jastrabom a zástancom tvrdej línie v
USA s veľkým vplyvom v medzinárodnej diplomacii a jeho
prejav mal na tejto konferencii, kde sa každoročne stretávajú
vojenskí a diplomatickí predstavitelia západného sveta, NATO, veľký ohlas.
A keď sa znovu pozriete na dokumenty a články z obdobia
konferencie, je jasné, že v tom čase naozaj veľa viselo na
vlásku a v týchto elitných kruhoch sa ľudia veľmi obávali, či
NATO vôbec môže v tejto podobe ďalej existovať, či sa teraz
nerozpadne, či sa Trump... či sa to všetko nerozpadne.
A práve v tejto súvislosti bola vyslovená táto veta.
McCain hovorí: "Odmietam akceptovať zánik nášho svetového poriadku.
A kolegovia zo západného sveta ho odmenili obrovským potleskom.
Na druhý deň na tej istej konferencii vystúpil Bill
Gates, ktorý tiež predniesol prejav a povedal: "Na vlastné
riziko ignorujeme prepojenie medzi zdravotnou a medzinárodnou bezpečnosťou: Útok
biologickými zbraňami príde a je to len otázka času.
Musíme byť na to pripravení.
Na epidémie sa musíme pripraviť tak, ako sa armáda pripravuje na vojnu.
A hneď potom sa tieto
medzinárodné pandemické cvičenia opäť rozbehnú.
Cvičenie sa začína odznova.
Teraz sme v roku 2017, v máji 2017 sa v Berlíne
po prvýkrát v histórii koná stretnutie ministrov zdravotníctva krajín G20.
G20 je 20 najbohatších a najsilnejších priemyselných krajín
sveta, takže sú tam aj Čína, India a
Brazília a všetky európske priemyselné krajiny.
Po prvýkrát sa tu stretli ministri zdravotníctva, aby
spoločne čelili tejto hrozbe bioterorizmu - pandémie -
a pripravili sa na ňu.V máji sa v
Berlíne uskutočnilo veľké pandemické cvičenie. 2017.
Vidíme tu v prvom rade všetkých ministrov
zdravotníctva [ Hovorca ukazuje na obrázok.]
Tu bol Hermann Gröhe predchodcom Jensa Spahna, vtedajšieho nemeckého ministra zdravotníctva.
Vedľa neho sedia jeho kolegovia z
Číny, USA, Brazílie, Kanady a Austrálie.
A na obrazovke pred nimi sa odohráva pandemický scenár:
Čo sa stane, keď sa rozšíri nový vírus, a čo môžeme spoločne urobiť?
Vírus sa v tom čase nenazýval SARS, ale horský
respiračný syndróm (MARS) . Takže teraz ide o fiktívny
vírus, ktorý podľa scenára zrejme prišiel z hôr.
Áno, a ak sa na to pozriete, ak sa na tento obraz pozriete znova,
možno vám bude trochu jasné, prečo dnes - teraz v kríze - všetky krajiny
alebo väčšina krajín postupuje veľmi koordinovane a všade sa deje to isté.
Áno, pretože všetci títo zodpovední ľudia dostali v
čase pred krízou rovnaké informácie a naučili sa
rovnaké recepty, ktoré potom museli implementovať.
Všetky tieto cvičenia ich už zosynchronizovali.
Aspoň tak to vyzerá.
Zostávame v roku 2017, teraz sme v auguste 2017.
Minister zdravotníctva Herrmann Gröhe tento mesiac predstaví poradný panel.
Na čele má stáť medzinárodný poradný orgán, ktorý
má poskytovať poradenstvo v oblasti nemeckej zdravotnej politiky
s ohľadom na globálnu zdravotnú politiku - inými
slovami, Nemecko má vytvárať globálnu zdravotnú politiku.
A títo páni a dámy majú v tejto veci radiť vláde [zobrazená skupinová fotografia]. Samozrejme, upúta pozornosť priamo v strede, všetci to poznáme:
Christian Drosten je teda členom tohto poradného orgánu.
Po jeho ľavici Ilona Kickbuschová, akademička z Nemecka, ktorá
sa tiež venovala výskumu na tému pandemických rizík atď.
Ktoré hrali úlohu v WHO.
Potom tu: Jörg Hacker.
Ide o bývalého prezidenta RKI (Robert Koch Institute). Tu je pani z Afriky, regionálna riaditeľka WHO pre Afriku.
Z môjho pohľadu sú však rozhodujúci páni na krajnej ľavici a pravici.
Pretože keď sa na to pozriete, sú v úplne inej lige.
Naľavo je Jeremy Farrar z Wellcome Trust.
Ide o britskú nadáciu, ktorá získala viac ako 25 miliárd eur. dolárov, ktoré má k dispozícii.
Ide o neuveriteľne vplyvnú nadáciu v oblasti zdravotnej politiky.
Z hľadiska objemu peňazí sú teda vplyvnejšie
ako Rockerfellerova nadácia, ako nadácia Georgea Sorosa.
Majú teda viac peňazí a on má
mimoriadne dobré kontakty v medzinárodnej zdravotnej politike.
Úplne vpravo je Christopher Elias z nadácie Gates Foundation.
A Gatesova nadácia je ešte väčšia,
nemá 25 miliárd, ale 50 miliárd.
A sú ešte lepšie zosieťované, a tak zohrávajú vedúcu úlohu vo
svete v medzinárodnej zdravotnej politike, možno s istotou povedať bez preháňania.
Títo dvaja páni sú od roku 2017 poradcami nemeckej vlády a
sedia pri jednom stole s Christianom Drostenom a ministrom zdravotníctva.
Možno ste to mali počuť už skôr.
Dobre, prejdime k ďalšiemu roku.
V roku 2018 sa v USA uskutoční ďalšie veľké cvičenie biologického terorizmu.
Tentoraz nejde o medzinárodné cvičenie.
Za týmto konferenčným stolom vo Washingtone
sedia ľudia zastupujúci Národnú bezpečnostnú radu.
Teda ľudia - politici, úradníci, dôležití ľudia vo vysokých funkciách.
Hrajú si, že sú teraz Národnou bezpečnostnou radou a
že došlo k bioteroristickému útoku a oni musia reagovať.
Je to zaujímavé z rôznych hľadísk.
Uprostred vidíme videoprenos z televíznej stanice.
A toto je predprodukčný televízny program.
Dve ženy, ktoré sa spolu rozprávajú, sú známe televízne moderátorky v USA.
Keby to bolo v Nemecku, bolo by to, ako keby sa Sandra Maischbergerová
a Maybrit Illnerová medzi sebou radili o bioteroristickom útoku a ľudia by tam
[ Rečník ukáže na preloženú fotografiu] a potom na ňu zareaguje.
Snažili sa, aby to bolo čo najrealistickejšie, aby ľudia, ktorí sedia
pri stole, mali naozaj pocit, že je to teraz skutočné.
To sa podarilo s veľkým úsilím.
Dobre, toto cvičenie bolo o fiktívnej, vysokopostavenej elitárskej
sekte, ktorá v biolaboratóriu v Zürichu vyvinula odporný
vírus, ktorý potom rozšírila po celom svete.
Vzniká pandémia a cieľom tohto kultu
bolo údajne znížiť svetovú populáciu.
Je to teda veľmi démonický cieľ.
Taký bol scenár cvičenia Clade X, ktoré
opäť zorganizovalo Centrum pre zdravotnú bezpečnosť, ktoré
plánovalo všetky ostatné cvičenia v predchádzajúcich rokoch.
Vpravo s nimi je Tom Daschle.
Už sme ho mali: jeden z adresátov antraxových listov.
Medzitým pracoval ako lobista pre zdravotnícke spoločnosti.
A tu sa práve zúčastnil na cvičení.
Po jeho ľavici stojí Tara O'Tooleová, odborníčka na biologickú
bezpečnosť, ktorá napísala mnoho scenárov pre tieto cvičenia.
Takže napríklad pri cvičení Dark Winter napísala scenár.
Aj ona tu sedí pri stole.
Neskôr zohrala dôležitú úlohu vo vláde a áno,
je vlastne kľúčovou osobou v celej tejto scéne.
Takže teraz sme už veľmi blízko súčasnosti.
A skôr než vám poviem o poslednom cvičení, podujatí 201
- v októbri 2019, rád by som opäť otvoril úplne
iný súdok, pretože si myslím, že do tohto kontextu patrí.
V súvislosti s otázkou:
Prečo sa celá pandémia Corony začala v januári 2020?
Samozrejme, môžete povedať, že áno,
potom sa vírus objaví.
Ak zostaneme v rámci oficiálneho vyhlásenia, a tam sa to práve uberalo.
Osud tomu chcel, aby sa to stalo.
Ak teraz predpokladáme, že sa to nestalo tak osudovo,
ale že to bolo v réžii niektorých kruhov, ako
hra mysle, potom možno nie je nezaujímavé uvedomiť si,
čo sa stalo v septembri 2019.
Pretože na akciových trhoch došlo k veľmi veľkému zemetraseniu.
Takmer nič som si o tom nevšimol, vtedy som
si to všimol len tak mimochodom, ako malú správu,
ale nesledoval som to a až teraz, pri tejto
prednáške, som sa na to pozrel bližšie.
Ako som povedal na začiatku, ani ja ešte nemám túto tému vo svojej knihe.
Aby mali predstavu o tom, čo sa
naozaj stalo, ukážem im krátku novinovú správu,
ktorá to celkom dobre vystihuje.
Ide o dobový článok.
Bola zverejnená v októbri 2019 a píše sa v nej: Skrat vo finančnom systéme.
Americký Federálny rezervný systém chce miliardami dolárov zabrániť úplnému zlyhaniu na peňažnom trhu.
Aká kritická je situácia?
Prečítam vám najdôležitejšie informácie z článku,
aby ste pochopili, o čo išlo:
Kríza prišla zo dňa na deň.
Bankám hrozilo, že im dôjdu peniaze.
Centrálni bankári napumpovali na peňažný trh stovky
miliárd dolárov, len aby zabránili najhoršiemu.
Znie to ako vrchol svetovej finančnej krízy pred jedenástimi rokmi,
ale v skutočnosti to opisuje predminulý pondelok. Takže september 2019.
Dôležitá časť svetového finančného systému bola na pokraji
kolapsu a verejnosť si takmer nič nevšimla.
V noci 17. septembra sa bez varovania zvýšila istá úroková sadzba (...): sadzba,
ktorá sa uplatňuje na banky, ktoré si chcú požičať v krátkom čase.
Tamojšie banky bežne poskytujú hotovosť
za približne dvojpercentný úrok (...)
Ale hotovosť tam zrazu zdražela o desať percent.
(...) Naposledy museli centrálni bankári intervenovať na repo trhu ─ názov
tohto finančného centra ─ po krachu investičnej banky Lehman Brothers. 2008.
Nerovnováha investičnej banky vyvolala v tejto časti vtedajšieho finančného systému
stav núdze, ktorý takmer viedol ku kolapsu svetového hospodárstva.
Zdalo sa mi to veľmi zaujímavé a stále sa mi to zdá
veľmi zaujímavé a snažil som sa to overiť, pozrieť sa na čísla.
Navštívil som webovú stránku Federálneho rezervného systému, americkej centrálnej banky.
A tam nájdete nasledujúcu grafiku.
Tí, ktorí sa nevyznajú vo financiách a číslach, sa nemusia báť, tento graf nie
je magický. Nie je to také zložité, ako to na prvý pohľad vyzerá.
Pokúsim sa ich stručne vysvetliť:
Graf zobrazuje bilanciu centrálnej banky.
Dalo by sa to preložiť takto:
Graf ukazuje, koľko peňazí prispieva Federálny rezervný systém do ekonomiky USA.
Koľko štátnych dlhopisov nakupuje a koľko podnikových dlhopisov tiež.
To znamená, že centrálna banka vytvára peniaze a umiestňuje ich na trh,
aby nahradila skutočnosť, že banky si už nepožičiavajú peniaze, pretože stratili dôveru.
Toto sa stane.
Trochu zjednodušene by sa to dalo
nazvať aj horúčkovitou krivkou americkej ekonomiky.
Je to tak.
Začnime naľavo.
V roku 2008, pred finančnou krízou, mal Federálny rezervný systém celkové
aktíva vo výške približne jedného bilióna, teda 1 000 miliárd USD.
Ten sa za niekoľko týždňov zdvojnásobil, na jeseň 2008.
Áno, prečo sa zdvojnásobila?
Pretože banky si prestali navzájom požičiavať peniaze.
Dôvera bola preč.
A tu musí zasiahnuť centrálna banka, pretože inak sa systém zrúti.
Stalo sa toto.
Zaujímavé je, že sa neznížila, ale jej
úroveň zostala počas niekoľkých nasledujúcich rokov rovnaká.
V rokoch 2010 a 2011 sa zvýšil. 12,13,14 sa ďalej zvyšovala.
Potom nastala fáza plato od roku 2015 do konca 2017.
S veľmi vysokou fázou plateau, štyri bilióny, štvornásobok hodnoty pred krízou.
Ak sa na to pozriete s odstupom dnešnej doby, uvidíte;
táto bublina bola obrovská.
Uvedomujeme si, že takúto veľkú bublinu nemožno udržiavať donekonečna.
V určitom okamihu ho musíte vyprázdniť, inak praskne.
A presne o to sa koncom roka 2017 pokúsil americký Federálny rezervný systém.
Rozhodla sa pomaly a cielene neustále vypúšťať vzduch z tejto bubliny.
predaj aktív, a tým opätovné vymazanie peňazí zo systému.
A to sa darilo dva roky.
Od konca roka 2017 do konca roka
2019 ─ a my si to priblížime
─ a je to tu znova.
Ako neustále, mesiac čo mesiac, sa centrálna banka snaží nafúknuť bublinu?
A trhy sa s tým stotožnili. Investori to akceptovali.
A v septembri 2019 sa niečo stalo.
Neviem čo, nemôžem vám to povedať.
Faktom však je, že dôvera v tento finančný trh,
v "repo trh", sa v septembri zrútila. 2019.
A to znamenalo, že centrálna banka musela úplne zmeniť kurz.
To, čo robila dva roky, musela úplne zmeniť.
Musela si ho opäť kúpiť.
Pre túto banku to bol šok.
A vidíte, že tento vzostup tu vôbec nesúvisí so spoločnosťou Corona.
Toto je január 2020, čo je vzostup v tieni Corony v marci.
Ale toto, október, november, december 2019
nemá nič spoločné s krízou Corona.
Je to však ten istý pohyb, ktorý sa neskôr ešte zintenzívnil.
Ak sa na to pozriete teraz ... Ale nie...
Ešte predtým by som vám rád ukázal správu z januára 2020, ─ ešte
predtým, ako sa Corona stala veľkou mediálnou témou ─ zo 16. januára.
Novinár denníka Handelsblatt Norbert Häring napísal o
tomto náraste článok. A píše v ňom:
FED svoju intervenciu - nepresvedčivo - zdôvodnil vlastným dočasným
nesprávnym výpočtom (...). V žiadnom prípade by sa nemalo
dospieť k záveru, že banky si už navzájom nedôverujú.
Údajný nesprávny výpočet je zjavne dosť trvalý.
O štyri mesiace neskôr sú núdzové pôžičky (...) stále
v neobmedzenom objeme a ich koniec je v nedohľadne.
FED drží mená príjemcov pôžičiek v
tajnosti, aby nezískali povesť nemajetných.
(...) Možno je boom na finančných trhoch, ktorý
podporujú centrálne banky, v poslednej fáze pred kolapsom.
Dovoľte mi, aby som to uviedol do širšieho časového kontextu.
Vybral som si grafický
súvahy Federálneho rezervného systému nielen 10, ale aj 100 rokov dozadu.
Tak dlho už táto banka existuje.
(Min. 57.45 Grafika je vyblednutá) Je to táto krivka.
Tam v podstate vidíte, aký podiel má Federálny rezervný systém na ekonomike USA.
A vidíme, že sa píše rok 2008, finančná kríza.
Takýto rozsah bol naposledy počas veľkej hospodárskej krízy v roku 1930.
Hodnoty do druhej svetovej vojny sa po vojne pomaly znižovali.
Na takejto úrovni a s takouto závažnosťou sa pohybujeme v súvislosti s finančnou krízou
z roku 2008, ako aj s krízou, ktorá nanovo vypukla v septembri 2019.
To je rozmer, v ktorom sa nachádzame z finančného hľadiska.
Ďalšie cvičenie sa uskutočnilo v októbri 2019: "Udalosť 201".
Toto je miesto, hotel, kde sa toto cvičenie konalo.
(Zobrazí sa obrázok hotela)
Je to nóbl hotel na Manhattane na 5. avenue, ktorý tam vidíme.
To je Central Park.
Áno, a keď sa prejdete po ulici, o pár blokov ďalej sa nachádza Trump Tower.
Toto je najdrahšia ulica na Manhattane.
Tento hotel bol otvorený v roku 1930, uprostred hospodárskej
krízy, za peniaze veľkých bánk z Wall Street.
Architektúra tohto podkrovia vychádza z palácovej kaplnky vo
Versailles, teda z barokovej nádhery Ľudovíta XIV.
Bankári z Wall Street, ktorí ho financovali, chceli tiež žiť v
tejto nádhere. Aj oni sa videli trochu na tejto úrovni.
Áno, hotel tam stojí dodnes.
A práve tam, v New Yorku, sa uskutočnilo cvičenie s
názvom "Udalosť 201", kde sa skutočne nacvičovala pandémia koronavírusu.
Chcel by som v krátkosti povedať, kto tu sedí za stolom,
aby ste si urobili predstavu o ľuďoch, ktorí tu skúšali:
Toto je moderátor z Centra pre zdravotnú bezpečnosť
Vedľa neho sedí Christopher Elias.
Ako sme sa dozvedeli skôr,
je z Nadácie Billa Gatesa
a bol poradcom federálnej vlády.
Po jeho pravici sedí šéf amerického Centra pre kontrolu chorôb.
Ide o vedúceho čínskeho úradu pre kontrolu chorôb.
Aj oni sa zúčastnili na tomto cvičení.
Ide o podpredsedu spoločnosti Johnson & Johnson, najväčšej
farmaceutickej spoločnosti na svete podľa trhovej kapitalizácie.
Toto je bývalá viceprezidentka CIA, ktorá
tiež sedela v tomto kole.
A pán vpredu je prezidentom PR agentúry Edelmann.
Ide o najväčšiu PR agentúru na svete.
Na tejto konferencii, ako som už povedal,
sa odohrala pandémia koronavírusu, a to aj
s ohľadom na vzťahy s verejnosťou.
V dokumentoch k tomuto cvičeniu to znamená, že vlády
budú musieť spolupracovať s mediálnymi spoločnosťami na výskume a
vývoji inteligentnejších prístupov k boju proti dezinformáciám.
To si vyžaduje rozvíjať schopnosť rýchlo,
presne a konzistentne zásobovať médiá informáciami.
(...) Mediálne spoločnosti by sa mali zaviazať, že zabezpečia,
aby sa uprednostňovali oficiálne správy a aby sa potláčali
falošné správy, a to aj prostredníctvom technológií.
A to sa v podstate deje práve teraz.
Tu je ďalší obrázok z tejto konferencie;
vidíme tu organizátorku, je to riaditeľka
Centra pre zdravotnú bezpečnosť Anita Cicero.
Je právnička, pred prácou pre
tento inštitút pracovala pre veľkú
právnickú firmu ako farmaceutická lobistka.
Mala pod sebou tristo právnikov a
medzi jej partnermi boli aj členovia
Európskej komisie, politici zo Senátu USA,
ktorým predstavila záujmy farmaceutického priemyslu, kým
sa potom stala zástupkyňou riaditeľa tohto
centra a spoluorganizovala takéto cvičenia.
Za veľmi zaujímavú považujem prezentáciu v ľavom
hornom rohu obrázka, kde vidíte, ako je
táto kríza, ktorá bola fiktívne odohraná, znázornená.
Takže tu vidíte graf, počty prípadov, ako sa vyvíjajú.
Môžete vidieť, ktoré krajiny sú postihnuté a ako veľmi,
môžete vidieť, ako sa zároveň vyvíjajú ceny na burze,
koľko je úmrtí, ktoré sa predpokladajú v nasledujúcich mesiacoch.
Presne takúto prezentáciu nám v súvislosti
s krízou v Corone predkladá Univerzita
Johnsa Hopkinsa, ktorá týmto cvičením prešla,
a ktorá je nám sprostredkovane touto
inštitúciou prezentovaná aj vo všetkých médiách.
Presne takéto grafické znázornenie čísel, presne
taká je teraz naša realita.
A navrhované obmedzenia Min1:02:26 ) sociálnych médií a
tak ďalej, a že YouTube a Google a
veľké korporácie by to mali obmedziť.
Aj to, čo tu bolo vopred naplánované, je v
súčasnosti realitou a myslím si, že všetky tieto informácie
spolu sú dôležitým podkladom na vytvorenie názoru na to,
čo sa tu v súčasnosti vlastne stalo.
Ďakujeme vám za pozornosť.