Intro God eftermiddag, mitt namn är Paul
Schreyer, jag är frilansjournalist, författare och medredaktör
för Multipolar magazine, och jag skulle idag
vilja tala om en aktuell fråga, Coronapandemin.
Titeln på föreläsningen är: Pandemic Planning Games - Preparing for a New Era?
Jag vill dock inte tala om den nuvarande situationen, om
den nuvarande Coronakrisen, utan om vad som hände tidigare.
Och många intressanta saker hände där.
Nyckelord: Planeringsspel för pandemi.
Den situation som vi för närvarande upplever, dvs. rädsla för ett
virus och, baserat på detta, mycket allvarliga begränsningar av friheten: detta
är exakt den situation som har repeterats mycket ofta och mycket
intensivt i olika simuleringsspel under de senaste åren.
Detta är inte spekulationer, det är
väldokumenterat och jag skulle vilja presentera
bevisen här i dag.
Ja, den andra delen av titeln: Förberedelser inför en ny era?
Många människor har intrycket att en ny era, en ny tidsålder nu
inleds med denna kris och att detta inte är en bra era.
En tid då demokratin monteras ned, då friheterna monteras ned, skadas, förstörs.
Jag skulle vilja bidra till detta med denna föreläsning och hjälpa till
att kanske bredda perspektivet lite och även få ett mer historiskt perspektiv.
Jag ska säga några ord om innehållsförteckningen, som är det jag vill tala om i dag.
Så jag börjar faktiskt på 1990-talet med kriget mot
terrorismen, presenterar sedan olika simuleringsspel, kommer sedan till Lock
Step-scenariot, ett mycket intressant scenario från 2010, kommer sedan
att presentera några nyare simuleringsspel som har ägt rum
under Trumps presidentskap, och kommer sedan till den sista
punkten - vad hände på aktiemarknaderna i september 2019.
Ur min synvinkel är detta en mycket intressant punkt, en mycket viktig punkt, som jag
ännu inte har tagit med i den bok jag har skrivit om detta ämne.
Det innebär att de som redan har läst min bok - denna
punkt kan innehålla information som också kan vara ny för dem.
Ja, en ny era har inletts!
Vilken era har kommit till sitt slut,
vilken era ser vi tillbaka på?
Detta är naturligtvis tiden för det kalla
kriget, som faktiskt tog slut 1990.
Hur gammal var du då?
För att kort påminna dig igen:
Det var naturligtvis en konfrontation mellan två stormaktsblock.
Sovjetunionen på ena sidan, USA på den andra och mer allmänt: Väst
på ena sidan och öst på den andra och båda var tungt
beväpnade med kärnvapen och båda hotade varandra med total förintelse.
Detta var den globala situationen från 1945 till 1990.
Det var en situation som präglades av
stor rädsla, stor osäkerhet och stort förtryck.
Många människor var rädda för att ett kärnvapenkrig skulle
kunna bryta ut - det var mycket verkligt.
Mänskligheten var flera gånger på gränsen till
ett utbrott av kärnvapenkrig, 1962 i missilkrisen.
Även på 1980-talet fanns det en annan mycket riskabel situation där
det bara var med en stor portion tur som ett sådant
kärnvapenkrig faktiskt kunde undvikas eller, av ren tur, inte bröt ut.
Det är så det måste sägas i dag.
Så om man sätter det i ett större historiskt sammanhang var det
kalla kriget en mycket galen tid. Hotet så massivt och så existentiellt!
Denna period tog slut 1990, vilket symboliserades av Berlinmurens fall.
En stor suck av lättnad kändes över hela världen.
Sovjetunionen föll sönder.
Det var glasnost och perestrojka.
Detta började redan på 1980-talet, under andra
hälften av 1980-talet, när reformer inleddes i
östblocket och människor där fick mer frihet.
Och denna känsla av större frihet, denna känsla av att andas ut, att
en rädsla har upphört, att en press har tagits bort från människor, det
har i princip varit inställningen till livet från 1990 och framåt, internationellt sett.
Naturligtvis inte överallt i världen, men i många delar, särskilt i
östblocket, men också i världen som helhet. Det kan man säga.
Men den här tiden har inte bara fört med sig glädje överallt.
Det fanns också grupper, inflytelserika grupper, som hade problem med detta.
Till exempel militären och hela försvarskomplexet, för för dem
bröt sig naturligtvis fienden loss i denna situation.
De hade inte längre någon fiende.
Sovjetunionen föll sönder, och hur
skulle man nu kunna motivera
så enorma militära utgifter?
Här på bilden ett amerikanskt hangarfartyg.
Man skulle kunna säga att detta i högsta grad är
symbolen för säkerhetsstaten, för militärapparaten, för maktutövningen överallt i världen.
Dessa vapensystem behövs för att utöva makt över hela världen.
Hur skulle detta kunna rättfärdigas från och med nu?
Jag hittade ett fint citat från just denna tid,
nämligen från 1991, från Colin Powell, som var den
högste militären i USA vid den tiden och därmed
också den högste militäre rådgivaren till presidenten.
Senare blev han utrikesminister.
Och han sa i en tidningsintervju 1991, lite
med en sarkastisk underton, men redan på allvar:
Jag har snart slut på djävlar, jag har snart slut på skurkar, jag har bara Castro och
Kim Il Sung kvar. Castro var då president på Kuba och Kim Il Sung president i Nordkorea.
Alltså några av de mycket få kvarvarande kommuniststaterna
i världen, men de kunde naturligtvis inte på
allvar fungera som fiender till USA.
Dessa länder var alldeles för obetydliga och militärt alldeles för svaga för det.
Så hur kunde USA efter 1990 fortfarande på allvar säga att vi behöver en stark militär?
Hur ska de göra det?
Och det var just i detta sammanhang, just i
detta ifrågasättande, som kampen mot terrorismen inleddes på 1990-talet.
Det har verkligen skett ett epokskifte, som också personellt symboliseras
av övergången från president Bush den äldre till president Clinton.
(BILD)
Bush - här till vänster - är fortfarande en representant för det kalla kriget, en verklig kall krigare som fortfarande
var chef för CIA på 1970-talet - och denna övergång från Bush till Clinton har också gett mycket hopp.
Så Clinton var en hoppfull kandidat. Han betraktades inte som en hök, inte alls.
Han ansågs vara en modern, kosmopolitisk person.
Han installerades i januari 1993 och bara några veckor senare
inträffade en mycket omfattande terroristattack mot World Trade Center.
Vid den tidpunkten stod tvillingtornen fortfarande kvar.
Det här är tiden före 9/11, och bombattacken i World Trade Centers underjordiska
parkeringsgarage - (BILD) här en bild från februari 1993 - var ganska massiv.
Vid den tidpunkten den största terroristattacken i USA:s historia!
700 skadade, så det underjordiska parkeringshuset totalförstördes.
Avsikten var att få tornen att rasa,
vilket till slut lyckades först 2001.
De som låg bakom denna attack, detta bombdåd, sägs ha varit islamister.
Omedelbart därefter, året därpå, offentliggjorde Clinton en nationell säkerhetsstrategi.
Det är till en början inte så ovanligt, det är i princip vad nästan alla
presidenter gör, och han gav sin riktlinje om var han vill sätta sina prioriteringar.
Jag ska ge dig ett kort citat från det eftersom det är intressant.
Clinton sade: Det kalla kriget må vara över, men behovet
av amerikanskt ledarskap utomlands är lika starkt som någonsin.
Det är min angelägenhet att skapa ett nytt offentligt
samförstånd för att upprätthålla vårt aktiva engagemang utomlands.
Det är lite tränarspråk.
Så vi kan veta detta - aktivt engagemang utomlands betyder inget annat än militära uppdrag eller krig utomlands.
Det är bara ett fint ord för det.
Men det intressanta är att Clinton här säger att vi måste skapa
ett samförstånd, eller att han skulle vilja skapa ett offentligt samförstånd, om
att vi kan fortsätta att använda vår militär över hela världen.
Det vill säga, vid den tidpunkten fanns det inget sådant samförstånd.
Vid den tidpunkten var det, som jag sade, stora debatter.
Människor har sagt: Vi vill ha en fredsdividend nu! Det var signalen.
Vi vill ha alla dessa pengar som nu har flödat till
vapen i årtionden - de skall nu flöda till oss!
Vi vill bygga upp vår egen ekonomi, vårt samhälle
bör gynnas och denna försvarsbudget bör skäras ned.
Och på 90-talet skars det också ner eftersom trycket från allmänheten var så stort.
Det var 94.
Nu kommer vi till nästa år 1995.
I mars 95 - (BILD)
detta är en bild på Joe Biden - som nu är USA:s president.
Vid den tidpunkten hade han redan en viktig funktion.
För 25 år sedan var han ordförande i senatens justitieutskott.
Och han har lagt fram ett lagförslag här - det här är inspelningen - i senaten.
Syftet med lagen var att ge presidenten större befogenheter i händelse av
en större terroristattack och att ge regeringen större befogenheter i allmänhet.
Denna lag mötte ett mycket starkt motstånd vid den tidpunkten.
Om man tittar på pressarkiven under den
tiden - det gjorde jag, hur diskuterades
det då - ser man att ganska
inflytelserika medborgarrättsgrupper omedelbart gick till barrikaderna och
sade: Det här går för långt.
Vi vill inte ha några särskilda befogenheter för presidenten, för regeringen.
Allt detta är tänkt att vara demokratiskt kontrollerat.
Vi vill inte ha denna lag!
Bra motstånd!
Några veckor senare, i april 1995, inträffade en annan stor terroristattack
mot regeringsbyggnaden i Oklahoma, och även denna attack var vid den
tidpunkten - allt detta var före den 11 september 2001 -
den största och dödligaste terroristattacken i USA:s historia.
Denna attack dödade 170 personer och skadade cirka 1000
... (BILD) Som ni kan se är skadorna enorma!
En bilbomb med två ton sprängmedel, gigantiska skador
- och allmänhetens uppmärksamhet på frågan om terrorism
ökade i och med denna attack och stannade
där under en mycket, mycket lång tid.
Attacken mot byggnaden i Oklahoma var verkligen en milstolpe, en vattendelare, ett mycket avgörande
ögonblick för att frågan om terrorism, fara genom terrorism, skulle tas på helt nytt
allvar, tas på mycket större allvar och uppfattas på ett helt annat sätt.
Ja, och sedan på denna våg, skulle jag vilja säga, på
denna våg av terroristhot, var stämningen satt, skulle man kunna säga.
(BILD) Detta är en tidningsartikel från 1997.
Men den är inte skriven av journalister.
Den är skriven av politiker, nämligen förre CIA-chefen James Woolsey och en mycket högt uppsatt Pentagon-tjänsteman.
Artikelns titel är: Hur man försvarar sig mot fienden i skuggorna.
I den första meningen i artikeln hänvisas direkt
till de stora angrepp som jag just nämnde.
De säger att förstörelsen av regeringsbyggnaden i Oklahoma City och bombningen av
World Trade Center i New York har chockat Amerika, har chockat amerikanerna.
Men - och här kommer den stora poängen - dessa tragedier skulle ha
varit mycket värre om kärnvapen, biologiska eller kemiska vapen hade använts i processen!
I fortsättningen av artikeln säger författarna sedan att faran för kemiska
och biologiska vapen i händerna på terrorister skulle vara mycket verklig,
skulle vara en mycket stor fara och att mycket stora ansträngningar
skulle behöva göras för att skydda sig mot den.
Denna artikel är bara ett exempel från denna mediekampanj.
Under denna tid har mycket publicerats på detta sätt, i denna riktning.
Låt mig ge dig ett annat exempel, också från samma år.
Den dåvarande försvarsministern William Cohen förklarade vid en presskonferens,
högst upp på dagordningen: Kemiska och biologiska vapen är
en trolig komponent i framtida krigföring! hävdade han.
Med detta påstående rättfärdigar han att en miljard dollar
mer satsas på försvarsbudgeten under de kommande fem åren.
Så ni förstår, från allra första början var det en fråga
om mycket pengar, om mycket stora budgetar, som motiverades av detta.
William Cohen har också gjort ett anmärkningsvärt pressframträdande i
år, kan man säga. Han har medverkat i frukost-TV.
Så inte nu på något sätt på Pentagons scen, utan i
ett program där du faktiskt inte konfronteras med politik så mycket.
Han satt där på frukost-TV och höll upp ett sockerpaket mot kameran
och sade: Om Saddam Hussein skulle spruta denna mängd - dvs. den
mängd som detta sockerpaket innehåller - anthrax, dvs. mjältbrand, över en stad
som Washington, skulle minst hälften av invånarna vara döda.
Bara ett andetag och de kommer förmodligen att dö inom fem dagar.
Programledarna för frukost-TV var mållösa, och detta TV-inslag fick stor
spridning i pressen eftersom det var så drastiskt, detta exempel.
Det står helt klart att detta uttalande egentligen inte kan beskrivas som något annat än skrämselpropaganda.
Det är uppenbar skrämselpropaganda.
Människor förleds att tro att deras liv är i omedelbar fara.
Ja, det har varit den stämning som har byggts
upp mer och mer under andra halvan av 90-talet.
Det är en sida - hotet
om en ny fara förklaras, diskuteras.
Å andra sidan byggs just
denna fara, dessa vapen, samtidigt.
Det är mycket intressant.
Jag visste inte heller det tidigare, utan upptäckte det först under efterforskningarna här.
Under 1997 har flera mycket kontroversiella vapenprojekt drivits vidare i USA.
CIA hade ett projekt som kallades Clear Vision. Där utvecklades en bakteriebomb.
DIA, som är Pentagons militära underrättelsetjänst, hade ett Project Jefferson.
En genetiskt modifierad variant av mjältbrand utvecklades som ett biovapen.
Och denna forskning skedde helt i hemlighet.
Det fanns ingen parlamentarisk kontroll eller något sådant. Det var det ingen som visste då!
Detta offentliggjordes i en artikel i New York Times i september 2001.
Pentagon kallade sedan till presskonferens och förklarade att
det rörde sig om rent defensiv forskning.
Detta är naturligtvis helt nonsens - om man bygger ett biovapen är det inte defensiv forskning.
Under den här tiden gick även en annan man upp i vikt: överste Robert Kadlec, expert på biologiska vapen.
Han var USA:s inspektör för biologiska vapen i Irak under Irakkriget 1991 och,
som jag sade, en av de ledande experterna på biologiska vapen i USA.
I ett strategidokument, i ett Pentagoninternt strategidokument, skrev han 1998 om
detta ämne - detta är ett mycket anmärkningsvärt citat, som min
kollega Dirk Pohlmann gjorde mig uppmärksam på, som verkligen är mycket
viktigt och som jag nu kommer att läsa upp kort.
Om biologiska vapen används under täckmantel av en
rumsligt begränsad eller naturligt förekommande epidemi, kan deras
användning förnekas på ett trovärdigt sätt.
(...) Möjligheten att orsaka allvarliga ekonomiska förluster och
efterföljande politisk instabilitet, i kombination med möjligheten att
på ett trovärdigt sätt förneka användning, överskrider kapaciteten
hos alla andra kända vapen.
Detta är 98.
Och det sammanhang i vilket dessa meningar skrivs, i tidningen, är att Robert Kadlec varnar
för att USA:s fiender skulle kunna använda sådana vapen. Exakt i ett sådant sammanhang.
Men om man läser dokumentet noggrant märker man att formuleringen att
man på ett trovärdigt sätt kan förneka användningen av det återkommer
på flera ställen - och det gör en också lite klarsynt.
Under denna tid grundades en institution som än
idag spelar en viktig roll inom detta område.
Det heter nu Center for Health Security och
har sitt säte vid John Hopkins University.
Du kanske har hört namnet förut.
I samband med Coronakrisen har denna institution spelat en viktig roll
eftersom alla Coronasiffror, från början till våren 2020, presenteras där sammanställda
i en instrumentpanel och används av medier över hela världen.
Detta institut grundades 1998.
Vid den tidpunkten kallades det fortfarande för Center for Civilian Biodefense Strategies.
Så jag hade fortfarande en militär accent.
Senare läggs tonvikten mer på hälsa i den externa presentationen.
Men det handlade egentligen om samma sak.
Detta centrum har anordnat några mycket viktiga och nödvändiga simuleringsspel om detta ämne.
övningar, katastrofövningar, som jag skulle vilja gå in på lite mer i detalj nedan.
Den gick av 1999.
Institutet har alltså bara funnits i ett år och grundades
med pengar från en rik miljardärsstiftelse, Sloan Foundation, som är
pengar från den tidigare chefen för General Motors.
Han har varit död länge, men
hans stiftelseförvaltare har hällt många, många
miljoner i denna Bioterras lekplats.
Den första konferensen ägde rum 1999.
Detta har varit en mycket stor händelse.
Många hundra deltagare från tio länder samlades i
Arlington, strax utanför huvudstaden, för ett nationellt symposium
om folkhälsa och åtgärder mot bioterrorism.
Hur hanterar man det när det sker
en attack någonstans, vad kan man göra,
hur måste vi samordna oss?
Inom ramen för denna konferens, här i
februari 99 (PICTURE/PLAQUE) - här är också
återigen arrangören Johns Hopkins Center for Civilian
Biodefense Studies i samarbete med Department of
Health och olika vetenskapliga sammanslutningar.
Denna stora konferens var också första gången som en sådan övning ägde rum.
En övning där man testade att terrorister sprider
en smittkoppspatogen i USA och en smittkoppsepidemi bryter
ut i USA med många offer - och
hur kan man reagera på detta.
Du måste föreställa dig simuleringsspelet så här:
Människor sitter runt konferensbordet i några timmar och spelar roller.
De spelar olika statliga funktioner och talar sedan med varandra,
precis som de skulle behöva tala med varandra i krisen.
Hur de sedan skulle hålla ett konferenssamtal
i verkligheten för att samordna svaren.
Denna typ av konferens spelas sedan upp
- vem säger vad, vem måste besluta
vad, var uppstår konflikter, var uppstår problem.
I slutrapporten om denna övning finner vi följande meningar:
- Hur långt kan polisen gå för att hålla patienter i karantän?
- Vi behöver ett samförstånd om hur vi ska gå vidare med vaccinering.
- Skulle undantagstillstånd ha införts?
- Vi måste kontrollera det budskap som går ut
till allmänheten, och hur kan vi kontrollera det budskapet?
Alla dessa frågor diskuterades 1999, och det är
frågor som naturligtvis påminner oss mycket om nutiden.
Vid symposiet talade även Richard Clarke, som då var
senior antiterroristrådgivare åt den amerikanska regeringen och precis hade
tillträtt som president för ett år sedan.
Han sade: För första gången är hälsodepartementet
en del av USA:s nationella säkerhetsråd.
Det var alltså på detta sätt som
dessa hälsofrågor förvandlades till militära frågor.
Samma år, 1999, fortsatte Pentagon
sin forskning om biologiska vapen.
Det fanns det så kallade Project Bacchus.
Det byggdes en antraxfabrik
i Nevadaöknen och målet
var detta.
Pentagon sade åt sin personal, det vill säga den här avdelningen, att göra det:
Utveckla en liten mjältbrandsfabrik, men endast med
material som är fritt tillgängliga på marknaden.
Detta har också uppnåtts efter några månader.
Den kom också ut först flera år senare.
Pentagon utvecklade denna antraxproduktion med kommersiellt tillgängliga material,
så det var i stånd att - om
man tänker efter nu - själv utföra en
sådan attack för att efteråt kunna säga att
det var terrorister som gjorde det, eftersom alla
komponenter är fritt tillgängliga på marknaden - så
farligt är det.
Så denna potential, denna förmåga
har utvecklats vid denna tidpunkt.
Detta ägde rum på en militärbas i Nevada.
(BILD) Detta är nu hela militärbasen.
Där genomfördes tidigare kärnvapenprov, och på
1990-talet genomfördes även forskning om biovapen
av detta slag där, långt bort
från civilisationen, skulle jag vilja säga.
Okej, den fortsatte sedan i snabba steg.
Redan året därpå, år 2000, anordnades
det andra stora symposiet av samma
arrangör, återigen på detta tema.
Den enda skillnaden - de testade inte
ett smittkoppsutbrott nu, utan ett pestutbrott.
Men bioterror igen! De dokument som jag visar dig
nu (BILD) är en originalwebbplats från år 2000.
Du kan fortfarande hitta det i
internetarkivet och de citat jag visar
dig nu är alla öppna dokument.
Du kan hitta dem på Internet.
Detta är inga hemligheter längre.
Ingen visselblåsare eller något annat har publicerat detta.
Allt material är öppet.
Jag vill citera några ord från
dokumenten om denna övning från år
2000, där det står
Den väpnade militära närvaron
i amerikanska städer framkallar
protester mot inskränkningen av
de medborgerliga friheterna (...)
Frågan är hur och i vilken utsträckning vi upprätthåller dessa saker.
Hur mycket våld används för att
hålla människor kvar i sina hem?
Så det är dessa saker som
diskuterades mycket specifikt av intressenter på
hög nivå i dessa övningar för
20 år sedan, som jag sa.
Vid den tidpunkten pågick också ett
mycket viktigt presidentval i USA, vilket
många kommer att minnas.
President Bush, den
yngre, tillträdde i
januari 2001. (BILD)
Bredvid honom står Dick Cheney, hans vicepresident, som
har haft stort inflytande i denna regering.
Bara några månader efter installationen av dessa
två herrar ägde redan den tredje stora
bioterrorövningen rum inom en mycket kort tidsperiod.
Den hette Mörk vinter.
En annan smittkoppsövning, och denna färgglada
sida (PICTURE) är också en originalwebbplats
från detta centrum från 2001.
På den tiden såg webbplatserna lite
mer färgglada ut, lite mer röriga.
Detta är verkligen från det ursprungliga internetarkivet.
Det står också direkt vem pengarna kommer ifrån.
Sponsrad av Alfred P. Sloan Foundation
& The Robert Wood Johnson Foundation.
Detta har skett helt öppet.
Ja, och denna övning har professionaliserats.
De tidigare övningarna har ägt rum
på hotell, i konferensrum, mycket enkelt.
Övningen ägde rum på en militärbas.
Andrews Air Force Base är en stor militärbas strax
utanför huvudstaden Washington, så det har skalats upp ytterligare
ett snäpp, hela grejen. Dark Winter, som också har
lite av känslan av en Hollywood-film.
Så det har nästan något av en marknadsföring, kan
man nästan säga för hela denna fråga, publicitetsmässigt.
Allt detta har också offentliggjorts.
Det skrevs också om det vid den tiden.
Detta har inte gjorts i mörka kulisser.
Ni måste inse att detta faktiskt är
avsett för allmänheten. Låt oss ta en
titt på vilka som faktiskt deltog.
Detta framgår också av de ursprungliga dokumenten för övningen.
Om du tittar lite närmare på dessa namn, eller
om du tittar lite närmare på amerikansk politik under
den här tiden, kommer många av namnen att låta
bekanta, det här är mycket inflytelserika personer.
Vi har till exempel rollen som CIA-chef,
som har spelats av James Woolsey.
Men han var faktiskt CIA-chef några år tidigare.
Eller, låt oss se, guvernören i Oklahoma, den delstat som drabbades
av den fruktansvärda attacken, vi hade det tidigare - Frank Keating.
Han var faktiskt guvernör i Oklahoma vid tidpunkten för övningen.
Så nu var det inte bara han som spelade, utan det var faktiskt han.
På samma sätt är de andra
funktionerna besatta av seniora personer.
Man kan verkligen säga att de har
övat in ett undantagstillstånd på högsta nivå.
Det där var ingen mellanchef för myndigheter.
Det var en mycket hög nivå
som dessa saker diskuterades på!
Det som också sticker ut när man
tittar på dessa övningsdokument är pressens roll.
Eftersom pressen var närvarande under dessa övningar.
De ingick i planeringsspelen, de
spelade med, och de var
inte heller små journalister, utan
nationellt kända journalister.
Vi hittar till exempel Judith Miller från New York
Times, en mycket välkänd journalist på denna stora tidning,
eller TV-reportrar från de stora nätverken NBC CBS.
De var där.
(BILD)
Så det är också ett foto från övningen direkt och de gick i princip igenom en falsk presskonferens.
Så politikerna har spelat - vi
har en nödsituation nu, det pågår
en smittkoppsövning nu, det pågår en
smittkoppsattack mot USA nu - och
reportrarna håller sedan en presskonferens och
ställer frågor.
Politikerna övar redan på hur pressen kommer att reagera
och vad de sedan kommer att säga till pressen.
Detta praktiserades också, mycket omfattande
och på mycket hög nivå.
Okej, sedan drog man lärdom, det är
en del av en sådan övning, det
är vad den faktiskt är till för,
och resultaten var sådana att man sade:
Vi är dåligt förberedda för en biovapenattack,
vi har inte tillräckligt med vaccin -
och tvångsrestriktioner för medborgare är förmodligen de
enda verktyg som finns tillgängliga om det
inte finns tillräckligt med vaccin.
Därför måste vi begränsa de medborgerliga rättigheterna.
Detta är nu år 2001.
Robert Kadlec, som vi hade tidigare, som skrev
detta strategidokument för Pentagon och som sade att
ett biovapen också skulle kunna användas i skuggan
av en verklig epidemi och att detta då
skulle kunna förnekas på ett trovärdigt sätt, dyker
också upp här igen.
Robert Kadlec deltar här i denna
övning som expert på biovapen.
(BILD)
Den inspelning du ser här är ett TV-reportage från en fiktiv nyhetskanal.
Man måste föreställa sig att människor
sitter där och gör denna övning.
Sedan finns det en stor TV-skärm och fiktiva
nyhetsinslag spelas upp, men de har förproducerats speciellt.
Sedan dyker experten Robert Kadlec upp och säger: Problemet är att
vi inte har tillräckligt med vaccin och det betyder att det
kan bli en mycket mörk vinter i Amerika - Det betyder
att det kan bli en mycket mörk vinter i Amerika.
Och det är ju också titeln på övningen Dark Winter.
Och om vi nu tar en titt på
vad som har blivit av Robert Kadlec senare
- nu i Coronakrisen 2020 - en av
de viktigaste rådgivarna till den amerikanska regeringen (BILD),
som står här i mitten vid talarstolen, bredvid
honom Mike Pence, vicepresident under president Trump.
Under tiden har Joe Biden utsetts till USA:s president
och bara några dagar efter att de stora amerikanska
tv-kanalerna utsåg honom till president sade han att Amerika
står inför en mycket mörk vinter.
Samma ord, alltså exakt samma ord.
Du kan tänka att detta är ett
sammanträffande - naturligtvis kan jag inte bevisa
att detta är kopplat till övningen.
Men misstanken är mycket stark att
detta språk också har övertagits från
denna gamla preliminära planering. Det är
åtminstone samma sak.
Tillbaka till året 2001.
I dokumenten för övningen stod
det: Amerikaner kan inte längre
ta grundläggande medborgerliga rättigheter som
mötesfrihet eller resefrihet för givna.
Ja, så det var den tredje övningen på mycket kort tid om detta ämne.
Detta var mycket offentligt och endast ett fåtal
... detta är nu i juni 2001.
Sedan går vi in i september,
det sker attacker den 11 september
och hela frågan om terrorism lyfts
upp på en helt ny nivå.
Nu är världsoffentligheten verkligen närvarande, terroristhotet är
det ämne som styr och formar hela
den politiska diskussionen under flera år.
September 2001, sedan oktober 2001, en
månad senare dyker mjältbrandsbrev upp.
Brev med detta fina, vita
pulver av mjältbrand skickas, postas.
Till dessa två politiker Tom Daschle och Patrick Leahy.
Tom Daschle var då majoritetsledare i senaten
och Patrick Leahy var ordförande i justitieutskottet.
Det som förenade dessa två politiker
vid den tidpunkten var att de
båda var emot de lagändringar som
skulle antas efter den 11 september
2001 - nyckelordet Patriot Act, dvs.
begränsningar av medborgerliga rättigheter, utökade befogenheter
för regeringen, utökade befogenheter för säkerhetstjänsten
- alla dessa lagstiftningsåtgärder som infördes
vid den tidpunkten.
De ställde sig på
medborgarrättsrörelsens sida och sa:
Vi kan inte låta denna förlängning passera som ett generellt uttalande.
Vi måste diskutera detta från fall till
fall, vi måste göra en noggrann avvägning.
I denna situation fick de två
mjältbrandsbrev, vars författarskap faktiskt är omtvistat
än i dag, det måste sägas.
I början sades det - detta kommer från bin Ladin, detta kommer från al-Qaida, detta kommer från Irak.
Inget av detta kunde styrkas.
Till slut sades det att breven hade kommit
från en förvirrad forskare från USA:s egen biovapenforskning.
Även detta kunde inte riktigt beläggas.
Många olika historier cirkulerar i rummet.
Faktum är att dessa attacker inte har lösts än i dag.
Men faktum är att efter att dessa två
politiker fick dessa hotbrev - och ni måste
inse detta för ett ögonblick: Om de skickar
ett brev med ett giftigt pulver till en
sådan politiker, då är det klart att de
inte dödar politikern med det, eftersom dessa politiker
inte öppnar sin post själva.
Naturligtvis har de anställda som gör det.
I.e.
Den som gjorde detta ville inte döda dem,
då skulle han ha hittat andra vägar och
medel, men han ville hota dem.
Han ville skicka en signal till dem! Här är en röd linje.
Vem som än är författaren
till dessa brev bör dessa
två politiker hotas och skrämmas.
Hur de stod fast vid det vet jag
inte, men faktum är att de omedelbart efter
att ha fått dessa brev gav upp sitt
motstånd och lagarna antogs på det sättet.
Dessa antraxbrev användes sedan för att rättfärdiga något mycket intressant.
I november 2001, och återigen mycket kort
därefter, grundades en ny internationell organisation på
initiativ av den amerikanska regeringen.
Det kallades det
globala hälsosäkerhetsinitiativet!
Och motiveringen för detta var att de sa:
Dessa mjältbrandsbrev - det var den stora världsfrågan vid den tidpunkten
- kan slå till var som helst. Varje regering är hotad.
Irak, Saddam Hussein eller Usama bin Ladin skulle kunna skicka
detta mycket giftiga pulver till vem som helst av dem.
Vi måste nu samla våra krafter, internationellt alla
stater, och vidta gemensamma åtgärder mot detta.
Sedan grundade de detta initiativ.
De deltagande staterna anges här med flaggorna längst ner (pekar på den grafiska bilden).
Det är alltså Kanada, Europeiska unionen, Frankrike,
Tyskland, Italien, Japan, Mexiko, Storbritannien, USA och
även WHO som teknisk rådgivare.
November 2001.
Denna grupp är i princip G8, dvs. de
mest inflytelserika industriländerna i väst, kompletterad med Mexiko
och Europeiska unionen som en extra aktör.
Från och med då träffades de
regelbundet på en mycket hög nivå.
Antingen har staternas hälsoministrar personligen eller
deras mycket högt uppsatta ställföreträdare talat
med varandra och samordnat sig i
denna fråga om bioterrorism.
Bara ett år senare har ytterligare ett mycket viktigt steg tagits,
2002.
Det har visat sig att det finns stora likheter
i beredskapsplaneringen för bioterrorism och för en influensapandemi.
I.e.
Från 2002 och framåt har de alltid repeterat för båda, förberett sig för båda.
Så de behövde inte längre nödvändigtvis en terroristattack
som en fara, utan sa: Tja, ett virus
som det kan också spridas precis så!
Och det är också lika farligt och
vi måste förbereda oss för det också.
Hela frågan om pandemiberedskap, på
engelska kallas den Pandemi
Beredskap, dvs. vaksamhet inför pandemier.
Detta började på internationell nivå genom
denna institution under året 2002.
Därefter inrättades en teknisk arbetsgrupp om pandemisk
influensa under ledning av USA och England.
Och sedan började övningar som
inte längre bara ägde rum
i USA, utan samordnades internationellt.
Den första av dessa övningar ägde
rum 2003, övningen Global Mercury.
Detta är en grafik från övningsmaterialet.
Jag fick dem från RKI:s webbplats.
Och där ser du lagkamraterna i den här grafiken.
Så här är de direkta aktörerna:
Europeiska kommissionen, Frankrike, Tyskland, Italien, Japan,
Mexiko, Storbritannien, USA, WHO, Kanada -
detta är aktörerna.
Och ovanför finns en regissör och
en övningsplanerare som har skrivit manuset
för övningen, och nedanför finns skådespelarna!
Även Tyskland deltog,
representerat av RKI.
Det har varit en mycket detaljerad övning under flera dagar.
Många hundra människor var inblandade
och spelade bara ut det.
Det fanns en hel del av denna typ av övningar under denna period.
Övningen Atlantic Storm var mycket viktig 2005.
I mitten vid talarstolen Madeleine Albright,
USA:s tidigare utrikesminister - hon spelade
rollen som president i denna övning!
I dokumenten för denna övning kan vi läsa:
Hur ska nationella ledare besluta om gränsstängning eller karantän?
Om åtgärder vidtas för att begränsa rörelsefriheten,
hur länge skulle de behöva upprätthållas?
Hur skulle de samordnas internationellt och hur
skulle beslutet fattas om att upphäva dem?
Så i princip exakt den typ av frågor
som diskuteras över hela världen just nu 2020
har redan diskuterats mycket seriöst och på en
mycket hög nivå med varandra vid denna övning.
Låt mig visa dig vilka som deltog.
Bland andra två politiker från Frankrike och Tyskland: Bernard
Kouchner, till vänster, och Werner Hoyer, till höger.
Bernard Kouchner var tidigare fransk hälsominister.
Senare blev han utrikesminister, dvs. en del av regeringen.
Och vid den tidpunkt då övningen ägde rum talades det
om honom som nästa kandidat till posten som WHO-chef.
På den tiden var han alltså en mycket viktig person inom detta område.
Till höger om honom...ja, och han
spelade rollen som den franske presidenten.
Till höger om honom står Werner Hoyer,
en FDP-politiker, som var statssekreterare i utrikesministeriet
och spelade rollen som den tyske förbundskanslern.
De satt där vid ett bord från alla dessa länder och spelade ut det.
Och det är människor som
faktiskt har haft regeringsansvar.
Ja, Werner Hoyer sa efter övningen: För någon som
har arbetat med säkerhet och försvar i många år
var detta en ganska överraskande och hisnande övning.
Jag tror att det bara är en mycket liten minoritet av politikerna i Europa som är medvetna om sådana här saker.
Okej, nu har jag introducerat dig till en hel del av dessa övningar.
Du kanske känner igen parallellerna. De känner igen mönstret för vad allt detta handlar om.
Jag vill dra min stora preliminära slutsats:
Men vad handlade det egentligen om?
Naturligtvis handlade det om en nödsituation på hälsoområdet.
Det handlade om problem med beslutsfattande, om kompetens:
Vem får bestämma vad,
vem har överhöghet?
Men det handlade inte bara om dessa saker.
Det handlade också om undantagstillstånd, avskaffande av grundläggande rättigheter,
massvaccinering och auktoritär politik utan deltagande av parlamenten.
Dessa punkter var också i fokus för alla övningar.
Jag tycker att det är mycket anmärkningsvärt, eftersom det logiskt sett inte är absolut nödvändigt.
Om de repeterar en pandemi eller en terroristattack, reaktionen på den,
behöver de inte automatiskt repetera ett upphävande av de grundläggande rättigheterna.
Detta ingår inte automatiskt.
Men det skedde på ett sådant sätt att en
observatör kan få intrycket att alla dessa övningar kan
ha varit en täckmantel för att kunna testa ett
politiskt undantagstillstånd, för att kunna spela igenom hur man
faktiskt agerar när något sådant här händer.
Det är åtminstone mitt personliga intryck.
Ja, sedan kom finanskrisen 2007/2008 och frågan om pandemiövningar
hamnade lite i skymundan på den internationella scenen.
År 2009, precis när finanskrisen höll på att slå igenom i
den globala ekonomin, kom svininfluensapandemin runt hörnet - säg I
och våren 2009, när historien om svininfluensan precis hade
börjat och ingen riktigt visste vad som skulle hända,
kommenterade den här gentlemannen den (bilden projicerad).
Det här är Jacques Attali, inte heller honom känner alla till - men han är mycket välkänd i Frankrike.
Han är rådgivare till presidenten.
Han var en mycket viktig rådgivare till president François Mitterrand under lång tid - han förberedde G8-mötena
för Mitterrand som en så kallad Sherpa, dvs. någon som var mycket nära makten under lång tid.
En hjärnan bakom eliterna i Frankrike och även någon som till
exempel, som jag fick veta av Frankfurter Allgemeine, hjälpte presidenter -
den nuvarande presidenten Emmanuel Macron - att stiga i graderna.
Han säger om sig själv att han upptäckte Macron.
Och det är också relativt trovärdigt om man ser till
hur väl Jacques Attali är förankrad i den franska eliten.
Han sade i början av 2009, i en artikel i pressen -
du kan fortfarande komma åt den i dag - om svininfluensan:
Historien har lärt oss att mänskligheten bara utvecklas på
ett betydande sätt när den verkligen är rädd (...)
Pandemins utbrott kan utlösa en av dessa strukturerande farhågor.
(...) Då kommer vi att kunna lägga grunden för en verklig världsregering mycket
snabbare än vad som skulle ha varit möjligt enbart av ekonomiska skäl.
Jag kommer inte ens att kommentera det ytterligare, det
här är helt enkelt hans uttalanden från den tiden.
Det tycker jag är mycket anmärkningsvärt!
Vanligtvis stämplas sådana uttalanden som konspirationsteorier,
men det här är på riktigt.
Detta är ett verkligt uttalande från en man som har stort inflytande.
Och han uttryckte det 2009.
Ungefär vid den här tiden, ett år
senare, 2010, publicerades en studie i USA
som också går lite i den riktningen:
Det så kallade Lock Step-scenariot är en del av denna studie.
Jag ska presentera det kort så att du vet lite om vad det handlar om.
Själva studien ser ut
så här (överlagrad bild).
Detta är titeln: Scenarier för framtiden för teknik och internationell utveckling.
Det låter lite tråkigt.
Byråkratisk titel, ospektakulär.
Vid första anblicken förväntar man sig inte
att få höra några stora nyheter.
Studien utvecklades med pengar från
Rockefeller Foundation, nedan är logotypen.
Rockefeller Foundation är en av de mäktigaste och rikaste stiftelserna i världen.
Namnet går tillbaka till grundaren.
David Rockefeller var faktiskt också den rikaste mannen i världen för hundra år sedan.
Idag har stiftelsen fortfarande stort inflytande på många områden.
Och den här studien från 2010 har i princip
tagit ämnet simulering till en helt ny nivå.
De sa inte längre bara vad som händer när det här händer,
när det där händer, utan de utvecklade globala, fyra globala framtidsscenarier:
I vilken riktning kan världen utvecklas
under de närmaste åren, generellt sett?
Fyra riktningar har definierats.
Och en av de möjligheter som skisserades där,
helt enkelt att se lite utanför boxen, som
man säger i chefskretsar, att se lite bortom
sin egen näsa - en av dessa riktningar
kallades Lock Step, och Lock Step betyder låssteg.
I detta scenario, som skrevs för 10 år sedan, inträffar följande
saker,dvs: - en influensapandemi sprids över världen och orsakar global panik.
Kina håller på att bli en förebild i paniken med sin restriktiva inställning.
Obligatoriska masker införs överallt, över hela världen.
Auktoritär Kontrollen utövas och kvarstår även efter det att pandemin har upphört.
Medborgarna ger villigt upp sin frihet och ett omfattande
motstånd uppstår först efter mer än tio år.
Detta är scenariot från året 2010.
Det är mycket märkligt när man läser det nu 2020
och det är den verklighet som vi upplever nu.
Om man läser studien hittar man formuleringarna om att målet
är: att utlösa en ny strategisk debatt bland beslutsfattarna.
Vi vet inte, eller jag vet inte, vem som talade med vem
om detta scenario vid den tidpunkten, i vilka kretsar detta cirkulerade.
Det kan man inte säga, jag har inga uppgifter om det, men det finns,
studien finns tillgänglig och den finansierades med pengar från en mycket mäktig stiftelse.
Så du kan redan nu anta att ett fåtal personer
som har inflytande har läst studien vid den tidpunkten.
Ja, hela frågan om övningar för nödsituationer och pandemier fick ny fart från och med 2017.
Vad hände 2017?
USA har fått en ny president: Donald Trump.
Och jag sätter detta i sitt sammanhang eftersom det sammanhanget verkar väldigt uppenbart för mig.
Januari 2017, Trump installeras - här är en bild
från Ovala rummet i Vita huset, presidentens skrivbord i
mitten, Barack Obama, avgående president, till vänster, så Donald
Trump visar Ovala rummet för första gången.
Ja, och alla kommer fortfarande att minnas.
Det var en verklig chock i medierna över hela världen.
Trump är president, hur kan det komma sig, ingen förutsåg det,
alla trodde att det var omöjligt att något sådant här skulle
kunna hända, att en sådan outsider - sådana flagranta uttalanden, som
inte alls bryr sig om vad mainstream säger - att någon
sådan skulle bli president, så det sände chockvågor över hela världen.
Det finns dessa stora internationella konferenser som äger rum varje
år i Davos i januari, säkerhetskonferensen i München i februari,
och under 2017 var det egentligen inget annat än USA:s
nya president som det pratades om på dessa konferenser.
Vad innebär detta nu för världssystemet, för världshandeln, för det finansiella
systemet, för den internationella diplomatin? Kan det ens fortsätta så här?
Vid säkerhetskonferensen i München i februari 2017 framträdde John McCain och sade:
"Jag vägrar att acceptera att vår världsordning håller på att gå under.
John McCain levde fortfarande då.
Han var en av de militära hökarna och hardlinerna i
USA med stort inflytande i den internationella diplomatin, och hans
tal mottogs mycket väl vid denna konferens, där militärer och
diplomater från västvärlden, från Nato, träffas varje år.
Och om man återigen tittar på dokumenten och artiklarna från tiden för konferensen,
blir det tydligt att det vid den tidpunkten verkligen var mycket som stod
på spel och att man i dessa elitkretsar var mycket orolig för om
Nato överhuvudtaget skulle kunna fortsätta att existera i denna form, om det nu
skulle upplösas, om Trump skulle ... om allt skulle flyga i bitar.
Och det var i detta sammanhang som just denna mening yttrades.
McCain säger: Jag vägrar att acceptera att vår världsordning håller på att gå under.
Och han fick en enorm applåd från sina kollegor i västvärlden.
Nästa dag på samma konferens dyker Bill Gates upp och håller
också ett tal och han säger: vi ignorerar kopplingen mellan hälsosäkerhet
och internationell säkerhet på egen risk, och han säger: En attack
med biovapen kommer att ske och det är bara en tidsfråga.
Vi måste vara beredda på detta.
Vi måste förbereda oss för epidemier på samma sätt som militären förbereder sig för krig.
Och omedelbart därefter drar de
internationella pandemiövningarna igång igen.
Övningen börjar om igen.
Vi befinner oss nu i maj 2017 i Berlin, där det
för första gången i historien hålls ett möte mellan G20-ländernas hälsoministrar.
G20 är de 20 rikaste och mäktigaste industriländerna
i världen, så Kina, Indien och Brasilien är
också med, liksom alla de europeiska industriländerna.
Och för första gången träffades hälsoministrarna här specifikt för
att möta detta bioterrorhot - detta pandemihot - tillsammans,
för att förbereda sig - och en stor pandemiövning
ägde rum i Berlin i maj. 2017.
Vi ser här på första raden alla
hälsoministrarna [... Talaren pekar på en bild].
Här var Hermann Gröhe, föregångare till Jens Spahn, Tysklands dåvarande hälsominister.
Bredvid honom sitter hans kollegor från Kina, USA,
Brasilien, Kanada, Australien - alla sitter bredvid varandra.
Och ett pandemiscenario utspelar sig på skärmen framför dem:
Vad händer när ett nytt virus sprids, och vad kan vi göra tillsammans?
Vid den tidpunkten kallades viruset inte SARS, utan Mountain
Associated Respiratory Syndrome (MARS). Så detta är nu ett
fiktivt virus som tydligen kom från bergen enligt manuset.
Ja, och om man tittar på den bilden igen kanske det blir lite
tydligare varför alla länder, eller de flesta länder, agerar på ett mycket samordnat
sätt i dag - nu under krisen, och samma sak händer överallt.
Ja, eftersom alla dessa ansvariga personer fick samma
input under tiden före, före krisen, och lärde
sig samma recept som sedan måste genomföras.
De har redan synkroniserats genom all denna träning.
Det är åtminstone så det verkar.
Vi är kvar i 2017, är nu i augusti 2017.
Och Herrmann Gröhe, hälsoministern, introducerar en rådgivande panel denna månad.
Ett internationellt rådgivande organ som skall ge råd
om tysk hälsopolitik med sikte på global hälsopolitik
- med andra ord, Tyskland skall göra en
global hälsopolitik - skall leda vägen.
Och dessa herrar och damer ska ge regeringen råd om detta [gruppfoto visas]. Naturligtvis fångar den ögat precis i mitten, det vet vi alla:
Christian Drosten är således medlem i detta rådgivande organ.
Till vänster om honom Ilona Kickbusch, en akademiker från
Tyskland, som också har forskat mycket om pandemirisker etc.
Som spelade en roll i en WHO.
Sedan här: Jörg Hacker.
Detta är den tidigare ordföranden för RKI (Robert Koch Institute). Här är en kvinna från Afrika, WHO:s regionaldirektör för Afrika.
Men ur min synvinkel är herrarna längst till vänster och längst till höger avgörande.
För de spelar i en helt annan liga när man tittar på det.
Vi har Jeremy Farrar från Wellcome Trust till vänster.
Det är en brittisk stiftelse som har samlat in över 25 miljarder euro. dollar till sitt förfogande.
Detta är en oerhört inflytelserik stiftelse inom området hälsopolitik.
Så när det gäller penningvolym är de mer
inflytelserika än Rockerfeller Foundation, än George Soros stiftelse.
De har alltså mer pengar, och han
har mycket goda kontakter inom internationell hälsopolitik.
Längst till höger sitter Christopher Elias från Gates Foundation.
Och Gates Foundation är ännu större, de har
inte 25 miljarder, de har 50 miljarder.
Och är ännu bättre nätverkade, och därmed spelar en ledande roll i
världen inom internationell hälsopolitik, kan man säkert säga utan att överdriva.
Dessa två herrar är sedan 2017 rådgivare till den tyska
regeringen, vid samma bord som Christian Drosten och hälsoministern.
Kanske borde du ha hört det tidigare.
Okej, låt oss gå vidare till nästa år.
Ytterligare en stor bioterrorövning äger rum i USA under 2018.
Detta är inte en internationell övning den här gången.
Vid detta konferensbord i Washington sitter
personer som företräder det nationella säkerhetsrådet.
Så människor - politiker, tjänstemän, viktiga personer med höga funktioner.
De leker att de nu är det nationella säkerhetsrådet och att
det nu sker en bioterroristattack och att de måste reagera.
Det är intressant ur olika perspektiv.
Vi ser här i mitten ett videoflöde från en TV-station.
Och detta är ett förproducerat TV-program.
De två kvinnorna som talar med varandra är välkända TV-programledare i USA.
Om det hade varit i Tyskland, skulle det vara som om Sandra
Maischberger och Maybrit Illner konfererade med varandra om bioterroristattacken, och människorna där
var [ Talaren pekar på det överlagrade fotot] reagera sedan på det.
De har ansträngt sig för att göra det så realistiskt som möjligt, så att
de människor som sitter vid bordet verkligen känner att detta är verkligt nu.
Detta har gjorts med stor ansträngning.
Okej, den här övningen handlade om en fiktiv, högt uppsatt,
elitistisk sekt som utvecklade ett otäckt virus i ett biolabb
i Zürich, som de sedan spred över hela världen.
En pandemi bryter ut och syftet med denna
kult sägs ha varit att minska världens befolkning.
Så det är ett mycket demoniskt mål.
Detta var scenariot för övningen Clade X, som
återigen organiserades av centret för hälsosäkerhet, som hade
planerat alla dessa andra övningar åren innan.
Med dem på höger sida finns Tom Daschle.
Vi hade honom tidigare: en av mottagarna av mjältbrandsbreven.
Under tiden har han arbetat som lobbyist för hälsoföretag.
Och här har han bara deltagit i övningen.
Till vänster om honom står Tara O'Toole, en expert på
biosäkerhet som har skrivit många manus för dessa övningar.
Så, till exempel, för övningen Mörk Vintern skrev hon manuset.
Hon sitter också vid bordet här.
Hon spelade senare en viktig roll i regeringen och ja,
hon är faktiskt en nyckelperson i hela den här historien.
Så nu är vi redan mycket nära nutiden.
Och innan jag berättar om den sista övningen, Event 201 - i
oktober 2019, skulle jag vilja öppna en helt annan tunna igen, eftersom
jag tycker att den hör hemma i det här sammanhanget.
I samband med att man ställer sig själv frågan:
Varför började hela denna Corona-pandemi i januari 2020?
Naturligtvis kan du säga, ja, då
kommer viruset att dyka upp.
Om vi håller oss till det officiella uttalandet, och det var där det bara tog slut.
Det blev som ödet ville.
Om man nu antar att det inte skedde så
ödesdigert, utan att det var regisserat av vissa kretsar,
som ett hjärnspel, då är det kanske inte ointressant
att inse vad som hände i september 2019.
Eftersom det var en mycket stor jordbävning på aktiemarknaderna.
Jag hade bara lagt märke till det i
förbigående, som en liten nyhet, men jag hade
inte följt upp det och först nu, inför
denna föreläsning, hade jag tittat närmare på det.
Som jag sa i början har jag inte heller detta ämne i min bok ännu.
För att ge dem en uppfattning om vad som
verkligen hände kommer jag helt enkelt att visa dem
ett kort tidningsreportage som sammanfattar det hela ganska bra.
Det är en artikel från den tiden.
Den publicerades i oktober 2019 och lyder: Kortslutning i det finansiella systemet.
Den amerikanska centralbanken Federal Reserve vill förhindra en total betalningsinställelse på penningmarknaden med miljarder dollar.
Hur kritisk är situationen?
Jag kommer att läsa upp den viktigaste informationen från
artikeln så att du förstår vad som hände:
Krisen kom över en natt.
Bankerna riskerade att få slut på pengar.
Centralbankerna pumpade in hundratals miljarder dollar på penningmarknaden bara
för att förhindra att det värsta skulle inträffa.
Allt detta låter som höjdpunkten på den globala finanskrisen för elva år sedan
- men i själva verket beskriver det förrförra måndagen. Så september 2019.
Där var en viktig del av världens finansiella system på
väg att kollapsa och allmänheten märkte i stort sett ingenting.
Natten till den 17 september steg en viss ränta (...) utan förvarning:
den ränta som gäller för banker som vill låna med kort varsel.
Normalt förses bankerna där med kontanter till
en ränta på cirka två procent (...)
Men plötsligt kostade kontanter tio procent där.
(...) Förra gången centralbankerna var tvungna att ingripa på repomarknaden - som är
namnet på detta finanscentrum - var efter investmentbanken Lehman Brothers konkurs. 2008.
Investmentbankens obalans utlöste ett undantagstillstånd i denna del av det finansiella systemet
vid den tidpunkten, vilket nästan ledde till en kollaps av världsekonomin.
Jag tyckte att det var mycket intressant och jag tycker fortfarande att det
är mycket intressant och jag försökte kolla upp det, titta på siffrorna.
Jag gick in på webbplatsen för Federal Reserve, den amerikanska centralbanken.
Och där hittar du följande grafik.
För dem som inte är bekanta med ekonomi och siffror, var inte oroliga, den här
grafen är inte magisk. Inte så komplicerat som det ser ut vid första anblicken.
Jag skall försöka förklara dem kortfattat:
Diagrammet visar centralbankens balansräkning.
Detta kan översättas på följande sätt:
Diagrammet visar hur mycket pengar Federal Reserve bidrar med till den amerikanska ekonomin.
Så hur mycket statsobligationer köper den upp, hur mycket företagsobligationer köper den också upp.
Det innebär att centralbanken skapar pengar och sätter ut dem på marknaden för att kompensera för det
faktum att bankerna inte längre lånar ut pengar till sig själva eftersom de har förlorat förtroendet.
Detta är vad som händer.
Något förenklat skulle man också kunna kalla
detta för den amerikanska ekonomins feberkurva.
Det är det verkligen.
Låt oss börja till vänster.
År 2008, före finanskrisen, hade Federal Reserve totala tillgångar
på cirka en biljon, eller 1 000 miljarder dollar.
Det fördubblades på några veckor, under hösten 2008.
Ja, varför fördubblades den?
För att bankerna har slutat låna ut pengar till varandra.
Förtroendet var borta.
Och det är där centralbanken måste träda in, för annars kommer systemet att kollapsa.
Detta är vad som hände.
Det intressanta är att detta inte minskades, utan
nivån förblev densamma under de kommande åren.
Under 2010 och 2011 höjdes den. 12,13,14, höjdes den ytterligare.
Därefter följde en platåfas från 2015 till slutet av 2017.
Med en mycket hög platåfas, fyra biljoner, fyra gånger värdet före krisen.
Om du tittar på det med dagens distans, då ser du;
Den här bubblan var gigantisk.
Vi inser att man inte kan upprätthålla en så stor bubbla för evigt.
Vid någon tidpunkt måste man tömma den på luft, annars spricker den.
Och det är precis vad den amerikanska centralbanken Federal Reserve försökte göra i slutet av 2017.
Hon har bestämt sig för att långsamt och målmedvetet släppa ut luft ur denna bubbla kontinuerligt.
sälja tillgångar och därmed ta bort pengar från systemet igen.
Och det gick bra i två år.
Från slutet av 2017 till slutet av
2019 ─ och vi zoomar in på
det ─ där har du det igen.
Hur kontinuerligt, månad efter månad, försöker centralbanken tömma bubblan på luft?
Och marknaderna har spelat med. Investerarna har accepterat detta.
Och något hände i september 2019.
Jag vet inte vad, jag kan inte berätta för dig.
Men faktum är att förtroendet för denna
finansmarknad, för "repomarknaden", kollapsade i september. 2019.
Och det innebar, och ledde till, att centralbanken var tvungen att helt ändra kurs.
Det hon gjorde under två år var hon tvungen att ändra på helt och hållet.
Hon var tvungen att köpa in sig igen.
Så det har varit en chock för den här banken.
Och du förstår, denna uppgång här, den har ingenting alls att göra med Corona.
Detta är januari 2020, vilket är uppgången i skuggan av Corona i mars.
Men detta, oktober, november, december 2019
har inget att göra med Corona-krisen.
Men det är samma rörelse som bara intensifierades senare.
Om du tittar på detta nu ... Åh nej...
Innan dess skulle jag vilja visa dig en rapport från januari 2020, ─
även innan Corona blev det stora mediefrågan ─ från den 16 januari.
Handelsblatt-journalisten Norbert Häring skrev en artikel om
denna ökning. Och i den skriver han:
FED motiverade sitt ingripande - på ett föga övertygande sätt -
med en egen tillfällig felberäkning (...). Man får under inga omständigheter
dra slutsatsen att bankerna inte längre litar på varandra.
Den påstådda felberäkningen är tydligen ganska ihållande.
Fyra månader senare finns nödlånen (...) fortfarande kvar i
ohämmade mängder, och det finns inget slut i sikte.
FED hemlighåller namnen på låntagarna för att de inte
skall få rykte om sig att vara fattiga.
(...) Kanske befinner sig den av centralbankerna underblåsta
finansmarknadsboomen i sin slutfas innan den kollapsar.
Låt mig sätta detta i ett bredare tidsmässigt sammanhang.
Jag har valt en grafik
av Federal Reserves balansräkning inte bara 10 år, utan 100 år tillbaka i tiden.
Så länge har den här banken funnits.
(Min. 57.45 Grafiken är inblekt) Det är den här kurvan.
Där kan man i princip se vilken andel centralbanken har i den amerikanska ekonomin.
Och vi ser, detta är 2008, finanskrisen.
Senast det fanns en sådan skala var under den stora depressionen 1930.
Värdena fram till andra världskriget minskade långsamt efter kriget.
Detta är den nivå, den allvarlighetsgrad som vi rör oss mot med finanskrisen 2008
och även med den kris som har brutit ut på nytt i september 2019.
Det är den dimension som vi befinner oss i, finansiellt sett.
Nästa övning ägde rum i oktober 2019: "Evenemang 201".
Detta är den plats, det hotell, där övningen ägde rum.
(En bild av hotellet kommer att dyka upp)
Det är ett elegant hotell på Manhattan på 5th Avenue som vi ser där.
Det är Central Park där borta.
Ja, och om du går nerför gatan här en liten bit, några kvarter bort, ligger Trump Tower.
Det här är alltså den dyraste gatan på Manhattan.
Och det här hotellet öppnades 1930, mitt under den
ekonomiska krisen, med pengar från stora Wall Street-banker.
Och arkitekturen på denna vind är baserad på slottskapellet
i Versailles, det vill säga Ludvig XIV:s barockprakt.
Wall Street-bankirerna som finansierade det ville också leva i denna
prakt. De såg också sig själva lite på den nivån.
Ja, hotellet finns kvar än idag.
Och där, precis där i New York, ägde denna
övning rum, "Event 201", där en coronaviruspandemi faktiskt övades.
Jag vill kort säga vilka som sitter vid bordet här, så att
ni får en uppfattning om vilka personer som har repeterat här:
Detta är moderatorn från centret för hälsosäkerhet
Bredvid honom sitter Christopher Elias.
Vi hade honom tidigare, han kommer från Bill
Gates Foundation och var rådgivare till den federala
regeringen, vilket vi fick veta tidigare.
Till höger om honom sitter chefen för US Centers for Disease Control.
Detta är chefen för den kinesiska myndigheten för sjukdomsbekämpning.
De deltog också i denna övning.
Han är vice ordförande i Johnson &
Johnson, världens största läkemedelsföretag mätt i börsvärde.
Detta är den tidigare vice ordföranden för
CIA, hon satt också i denna omgång.
Och gentlemannen här framme är VD för PR-byrån Edelmann.
Detta är den största PR-byrån i världen.
Vid denna konferens, vid denna övning,
som jag sa, spelades en coronaviruspandemi
upp, också med tanke på PR.
Vad detta innebär i dokumenten för denna övning är att
regeringarna kommer att behöva arbeta med medieföretag för att undersöka
och utveckla smartare metoder för att bekämpa desinformation.
Detta kräver att man utvecklar förmågan att översvämma
medierna med snabb, korrekt och konsekvent information.
(...) Medieföretagen bör å sin sida åta sig att
se till att officiella budskap prioriteras och att falska
budskap undertrycks, bland annat genom användning av teknik.
Och det är i princip vad som händer just nu.
Här är en annan bild från denna konferens;
vi ser här organisatören, detta är chefen
för centret för hälsosäkerhet, Anita Cicero.
Hon är advokat, hon arbetade för
en stor advokatbyrå som läkemedelslobbyist innan
hon arbetade för detta institut.
Hon hade trehundra advokater under sig och bland
hennes samtalspartner fanns ledamöter av Europeiska kommissionen, politiker
från den amerikanska senaten, till vilka hon framförde
läkemedelsindustrins intressen innan hon sedan blev vice direktör
för detta centrum och var med och organiserade
övningar som denna.
Vad jag tycker är mycket intressant är presentationen längst upp
till vänster på bilden, där man kan se hur denna
kris, som har spelats upp på ett fiktivt sätt, illustreras.
Här ser du en graf över antalet fall och hur de utvecklas.
Du kan se vilka länder som drabbas och hur
hårt, du kan se hur börskurserna utvecklas samtidigt, hur
många dödsfall det finns, prognostiserat under de närmaste månaderna.
Detta är exakt den typ av presentation
som vi får i Coronakrisen av Johns
Hopkins University, som har gått igenom denna
övning, och som vi också får, förmedlad
av denna institution, i alla medier.
Exakt den här typen av grafisk representation av siffrorna,
det är precis vad vår verklighet är nu.
Och de föreslagna begränsningarna av Min1:02:26 ) sociala
medier och så vidare, och att YouTube och
Google och de stora företagen ska begränsa det.
Det som planerades i förväg här är också verklighet just
nu, och jag tror att all denna information tillsammans är
en viktig bakgrund för att bilda sig en uppfattning om
vad som faktiskt just hände här just nu.
Tack för er uppmärksamhet.