Rezonance, frekvenční bytosti
Stále více lidí trpí zdravotními problémy, jako jsou závratě, bolesti hlavy, srdeční arytmie nebo nespavost.
Jako příčina se často uvádí stres.
Následující dokumentární film z roku 2012 ukazuje, že tyto příznaky často souvisejí s úplně jinými, méně známými příčinami.
Film nás zavede na cestu od našich počátků až do 90. let 20. století, kdy se začala
rozšiřovat bezdrátová komunikační technologie.
Od té doby se lidstvo ponořilo do oceánu umělých frekvencí.
Pouhým okem se zdá, že planeta je stejná, ale na buněčné úrovni jde o největší změnu, kterou život na Zemi prošel.
Účinky by se neměly podceňovat!
Kla.TV pro vás tento film přeložila a dabovala v němčině.
Vědci, zástupci průmyslu, lékaři a postižení se vyjadřují.
Doufáme, že se vám bude líbit následující dokumentární film Jamese Russella: "RESONANCE - Creatures of Frequency"!
V polovině 80. let minulého století používala mobilní telefony ve většině zemí asi tři
procenta lidí, dnes jich je téměř sto procent.
Pokud je jim 19 nebo 20 let, používají mobilní telefon už 10 let a my nemáme ponětí, jaké je riziko.
Jsme ponořeni do oceánu elektromagnetického záření. Obklopuje nás všude.
Neviditelný, nemůžeme ho vidět. Ale víme, že tam je.
Pokaždé, když použijete mobilní telefon, víte, že je tam.
Je nesmírně obtížné vrátit čas. Je to nemožné.
Musíme si však být vědomi těchto zdravotních rizik, abychom mohli přijmout bezpečnostní opatření.
V současné době WHO tvrdí, že je to realita.
Nebyli jsme jediní, kdo měl rakovinu kolem stožáru, kolem stožárů je mnoho rakovinných onemocnění.
Většina rakovin, které přicházejí, tu ještě není.
Jak si můžeme myslet, že jsme v bezpečí, když si mozek ozařujeme mikrovlnami?
Zatím jen zcela nerozumíme tomu, co děláme.
Konečně jsme se dozvěděli, zda mobilní telefony způsobují rakovinu.
?
Neznámý vědec se chystá učinit objev, který by měl všechno změnit. Jmenoval se Winfried Otto Schumann.
Od tohoto dne učil své studenty fyziku elektřiny .
Jak může koule generovat elektrické napětí v kouli. A v důsledku toho: frekvenci.
Schumannova třída měla potíže s pochopením tématu.
Aby jim to usnadnil, profesor jim řekl, aby si představili, že Země je jedna koule a ionosféra druhá.
Poté je požádal, aby vypočítali napětí mezi nimi.
Protože sám neměl žádnou představu o , začal Schumann také počítat.
Nakonec dosáhl frekvence kolem 10 Hz.
Ač se to Schumannovi zdálo neuvěřitelné, naše planeta měla puls, měřitelnou frekvenci , která obklopovala život na Zemi.
Profesor byl sice na svůj nález pyšný, ale řekl, že nemá velký význam.
Zvláště když byla publikována pouze v malém vědeckém časopise, který se omezil na zadní
stránky s nadpisem "Schumannova rezonance".
Trvalo několik let, včetně neuvěřitelného zvratu osudu, než si profesor uvědomil skutečný význam Schumannovy rezonance.
Tento zvrat osudu začal o 30 let dříve u jiného německého vědce Hanse Bergera.
Pomocí zařízení EEG, které sám sestrojil, Berger poprvé zaznamenal elektrickou frekvenci vysílanou lidským mozkem.
Původně se navrhovalo, aby byla vlna pojmenována po muži, který ji objevil, ale Berger, který byl
skromný, zvolil abecední název. Nazval ji "vlna Alfa".
Krátce po objevu profesora Schumanna narazil jeden z kolegů Hanse Bergera, muž jménem Ankermüller, na potrhaný výtisk malého
vědeckého časopisu; stejného malého vědeckého časopisu, v němž byl před několika lety publikován objev profesora Schumanna.
Několikrát si článek přečetl a nevěřícně zavrtěl hlavou.
Okamžitě si uvědomil, co ho čeká.
Frekvence alfa vln zaznamenaných Hansem Bergerem byla téměř totožná se Schumannovou rezonancí: frekvencí Země.
Dr. Ankermüller okamžitě kontaktoval Schumanna, aby ho přesvědčil k dalšímu vyšetřování.
Schumann souhlasil a spolu s jedním ze svých studentů jeho objevy dále rozvíjel.
Podrobně zkoumali, jak se v ionosféře v dutině blesku vybíjí napětí.
Nakonec dospěli k přesné frekvenci: zemský puls, Schumannova rezonance, měl hodnotu
přesně 7,83 Hertzů. Tento objev byl ohromující.
Připomínala Schumannova rezonance pouze alfa vlny lidského mozku? Ne - byla identická!
Frekvence mozku, který řídí naši kreativitu, výkonnost, stres, strach a imunitní systém, se
nějakým způsobem naladila na frekvenci planety.
Puls země se stal pulsem samotného života.
Frekvence vlnění se měří v hertzích. Jedná se o počet kmitů, které vlna vykoná za sekundu.
Frekvence se pohybují od jedné biliontiny atomu až po délku samotného vesmíru.
Teoreticky jsou frekvence nekonečné, naprosto nekonečné.
Pokud to byla náhoda, pak to byla jedna z nejpozoruhodnějších přírodních událostí!
Co to všechno znamená? Netrvalo dlouho a někdo se to pokusil zjistit.
Jmenoval se Rütger Wever, uznávaný vědec z Institutu Maxe Plancka.
Na začátku 60. let 20. století postavil profesor podzemní bunkr, aby mohl studovat lidský cirkadiánní rytmus.
Cirkadiánní rytmus je denní a noční rytmus, který je vrytý do celého života .
Po dobu třiceti let prováděl profesor experimenty, při nichž dobrovolníků z řad studentů žilo sedm týdnů v
bunkru, zcela chráněném před přirozenými zemskými rezonancemi.
Jeho zjištění nám přinášejí překvapivé poznatky.
Zjistil, že fyzické i duševní zdraví studentů se zhoršilo, jakmile se Schumannova rezonance dostala mimo bunkr .
Přivedl tam studenty. Neodvážil se to dělat s nemocnými nebo starými lidmi.
Přivedl tam mladé studenty, protože věděl - Wever věděl, že to bude mít efekt.
V podzemí tedy zjevně není žádná Schumannova rezonance.
Existovala pouze příčná magnetická pole z nitra Země.
Tím, že je umístili pod zem, se začali cítit špatně, bolela je hlava, jejich cirkadiánní rytmus byl zcela narušen.
Zajímavé bylo, že když použil frekvenci 7,83 Hz pomocí generátoru magnetických pulzů, okamžitě se zastavil.
Wever tajně přivedl do bunkru frekvenci 7,83 prostřednictvím umělého vysílače.
Pokaždé, když to udělal, zjistil, že nepříznivé účinky, kterými dobrovolníci trpěli, buď zmizely, nebo se zmírnily.
Její stres, bolesti hlavy a emocionální napětí se snížily a její pohoda se obnovila.
To vše díky přidání Schumannovy rezonance.
Weverův výzkum odhalil neuvěřitelnou souvislost mezi lidským zdravím a přirozenou frekvencí planety.
A v roce 2011 přišel průlomový výzkum, který naznačil něco ještě působivějšího:
Schumannova rezonance by mohla souviset se samotným počátkem života.
Průlom učinil Luc Antoine Montagnier, nositel Nobelovy ceny, který jako první objevil virus HI.
Profesor prováděl pokusy s pamětí vody a zkoumal, jak si voda může uchovat paměť látek, které v ní byly dříve rozpuštěny.
Přitom narazil na něco, co zpochybnilo principy vědy.
Veškerý život pochází ze života. To je základní princip vědy, který nebyl nikdy porušen žádným experimentem.
Život se může rozvíjet pouze tam, kde byl předtím.
A tento mechanismus byl vždy chápán jako materiální.
Stejně jako vajíčko a spermie nebo spory a dělení buněk.
Experimenty Luca Montagniera však předkládají zcela jinou hypotézu.
Profesor ukázal, že sekvence DNA, skutečné stavební kameny života, spolu ve vodě komunikují
vysíláním nízkofrekvenčních elektromagnetických vln.
I když byla DNA uložena v oddělených zkumavkách, profesor mezi nimi zaznamenal elektromagnetickou komunikaci.
Jak sofistikovaná může být tato komunikace?
Luc Montagnier ukázal, že jsou schopny tvořit nukleotidy - složky, z nichž se skládá DNA - a skládat se do zcela nové DNA.
Vědci tyto složky kombinovali nesčetněkrát, ale v žádném experimentu se jim nepodařilo zažehnout jiskru života a přeměnit
nukleotidy na skutečnou DNA, aniž by DNA již byla přítomna.
Vždyť život může existovat pouze tam, kde už existoval dříve.
Při pokusech Luca Montagniera však byla DNA z vody zcela odfiltrována. Přesto se vytvořila nová DNA.
Jak je to možné? Jak Luc Montagnier dokázal to, co žádný jiný vědec?
A jak stvořil život tam, kde žádný nebyl?
Co bylo na experimentech Luca Montagniera tak odlišného?
Přítomna byla frekvence. Frekvence, jejíž odstranění by způsobilo selhání experimentu.
Ale pokud byl přítomen, zajistil, že uspěl. Tato frekvence byla 7,83 Hertzů: Schumannova rezonance.
Bylo zde narušeno křehké spojení mezi životem a frekvencí planety.
Vzájemné působení živých organismů a elektromagnetických frekvencí. Závislost, spojení.
Důkazy o tom lze nalézt při čtení vědeckých článků, ale ještě zjevnější důkazy lze nalézt prostým vyjitím ven.
Jak se to všechno stalo? No, když se podíváte na historii Země, zdá se to být docela zřejmé.
Schumannovy vlny jsou součástí této planety od samého počátku.
Život se vyvíjí, je jimi obklopen a nevyhnutelně se na ně přizpůsobuje.
Naše citlivost na frekvenci je totiž hluboce spojena s naší schopností vnímat další fenomén planety.
Před dvěma miliardami let si magnetotaktické bakterie vytvořily jednoduchý, ale fascinující vztah k magnetickému poli Země.
Jednobuněčný organismus obsahoval částice magnetického materiálu .
To mu umožnilo chovat se jako ručička kompasu a orientovat se podle magnetických čar Země.
S rostoucí složitostí organismů rostla i jejich závislost na magnetickém poli Země .
Víme, že včely jsou citlivé na magnetická pole. Víme, že mají v těle částice geomagnetitu.
Laboratorní testy prokázaly, že skutečně citlivě reagují na magnetické pole.
V laboratořích bylo prokázáno, že způsob, jakým včely staví plásty, lze řídit vytvářením umělého magnetického pole, a zdá
se být zřejmé, že včely využívají magnetické pole k orientaci.
Křehkou rovnováhu života na Zemi dokonale ilustruje závislost na včelách a jejich opylování rostlin.
Předpokládá se, že bez včel by život neměl šanci.
Opylování hmyzem je nezbytné prakticky pro všechno, co dělá potraviny zajímavými:
Ovoce, ořechy, to vše vyžaduje opylení hmyzem a včely jsou nejdůležitější skupinou opylovačů.
.
Kdyby nebyly včely...
[Norman Carrick, Britská asociace včelařů (BBKA): Ano, kdyby nebylo včel, měli bychom velmi nudnou stravu.
Ano, měli bychom velmi skromnou existenci. Myslím, že o to jde, bez včel...
A samozřejmě opylují planě rostoucí rostliny i rostliny, které potřebujeme k jídlu, a v
mnoha případech ani neznáme podrobnosti opylování.
Můžeme si však být jisti, že mnoho našich planě rostoucích rostlin by bez opylování včelami zmizelo.
.
. . . . .
Je tu s námi Maryann Fraizer, vedoucí pracovnice pro včelařství na Pensylvánské státní univerzitě.
Jaká jsou klasická kritéria úhynu včel, podle kterých může včelař vyjít ven, podívat se na
včely a říct, že to vypadá jako klasický případ?
Příznaky jsou takové, že včely jsou relativně zdravé a čilé, a přesto se během krátké doby populace
dospělých včel ve včelstvu zmenší; opustí včelstvo.
A to, co po nich zůstane, je spousta oddělků, tj. mladých včel, medu a pylu.
Na kterých kontinentech byla pozorována tato úmrtnost včel?
K úbytku včel medonosných došlo skutečně celosvětově.
Mnoho dalších zemí hlásí úbytek včel medonosných.
Zda je to skutečně způsobeno takzvanou "poruchou zhroucení kolonií" , pro kterou
existuje zvláštní katalog kritérií, je jiná otázka.
A to je jedna z věcí, kterou se snažíme pochopit při komunikaci s lidmi z jiných částí světa.
Tato současná obava existuje přibližně od roku 2006, a to zejména ve Spojených státech, kde si mnoho profesionálních včelařů
náhle uvědomilo, že jejich včely, které byly až do určitého období roku zdravé, pak na konci léta utrpěly velkolepé ztráty.
A zdálo se, že se liší od všeho, co bylo k vidění předtím.
Lidé tedy přišli ke svým úlům a zjistili, že včely už nejsou.
Úhyn včel tohoto typu, známý také jako CCD - Colony Collapse Disorder, postihuje včelstva po
celém světě a některé země hlásí až 70% ztráty.
Jako spouštěcí faktory byly uváděny různé důvody.
Žádný z nich však nedokázal přesvědčivě vysvětlit, proč se včely najednou přestaly vracet do úlů - s jednou výjimkou:
Senzační výzkum Jochena Kuhna a jeho týmu.
Při jednom experimentu pracoval lékař s osmi včelstvy a do čtyř z nich umístil běžný telefon DECT.
Vědci poté sledovali, zda přítomnost telefonu DECT ovlivní návrat včel do úlu. Výsledky byly překvapivé.
Do úlů, ve kterých nebyly umístěny telefony DECT, se včely vrátily v normálním počtu.
Do úlů s telefonem DECT se však téměř žádné včely nevrátily.
Do úlu s telefonem DECT se nevrátila ani jedna včela.
Abychom plně pochopili důsledky experimentu doktora Kuhna, musíme nejprve pochopit, jak telefon DECT funguje.
Důvodem, proč můžete chodit po domě a telefonovat pomocí telefonu DECT, je to, že základnová stanice telefonu DECT
vysílá do sluchátka elektromagnetické vlny, tzv. mikrovlny.
Jedná se o stejný způsob, jakým komunikuje stožár mobilního telefonu s mobilním telefonem.
Telefon DECT je v podstatě miniaturní verze stožáru mobilního telefonu.
Pokud na včelu působí vlivy z telefonu DECT, bude na ni jistě působit i vlivy ze stožáru mobilního telefonu.
A vzhledem ke 4 miliardám uživatelů mobilních telefonů na celém světě se najednou objevil
alarmující počet stožárů mobilních telefonů.
Magnetický orientační smysl včely jí umožňuje orientovat se podle magnetických siločar Země.
Schopnost, do které investovala miliony let vývoje a ladění.
Není snad zřejmé, že tak vysokou citlivost ovlivňují i ty nejmenší změny v elektromagnetickém prostředí?
Co tedy tato obrovská změna, která se udála téměř přes noc, znamená?
Existují nějaké jiné druhy, které jsou takto citlivé na magnetické pole?
Citlivost, která je nakonec činí zranitelnými vůči frekvencím vytvořeným člověkem?
Objev nového proteinu zvaného kryptochrom bohužel naznačuje, že veškerý život má magnetický smysl.
Byly objeveny v rostlinách v 90. letech 20. století. Jejich funkcí je absorbovat modré
světlo, které je potřebné k regulaci růstu.
Od té doby byly nalezeny u hmyzu, zvířat, savců, lidí a ptáků.
Kryptochromy jsou biologické molekuly zvané proteiny.
Jsou produkovány některými našimi geny, tzv. CRY geny.
A molekula kryptochromu skutečně reguluje náš cirkadiánní rytmus včetně produkce melatoninu.
Zdá se, že některé kryptochromy mají funkci absorbovat světlo jako detektor cirkadiánních hodin.
Jsou tedy vstupem pro denní a noční rytmus, který se zdá být vlastní mnoha druhům - rostlinám i živočichům.
V roce 2000 však Thorsten Ritz odhalil ještě překvapivější roli kryptochromu.
V sérii pokusů s rorýsy dokázal, že jejich orientační smysl není založen pouze na magnetismu, ale
pochází přímo z kryptochromových buněk umístěných za okem.
Myslím, že Ritzovy publikace jsou jedním z milníků ve vědě.
Protože to naznačuje, že tato molekula kryptochromu - pamatujte, že je zodpovědná za ovlivňování a řízení
cirkadiánních rytmů - a právě tato molekula je zodpovědná za to, co ptákům dává kompas, magnetický kompas.
Ptáci doslova vidí magnetické pole Země, možná jako světlou nebo tmavou skvrnu, která se překrývá s jejich zorným polem.
A když pohnou hlavou nebo tělem, pohybuje se i bod nebo reflektor - podobně jako na head-up displeji pilota stíhačky.
Mají něco, co vidí a co jim umožňuje se za letu orientovat.
Testoval to tak, že vystavil ptáky radiofrekvenčnímu poli, aby zjistil, zda to skutečně naruší jejich magnetický kompas.
Ukázalo se, že vysokofrekvenční pole nejenže skutečně narušuje migraci rorýsů, ale že tomu
tak je i při velmi nízkých intenzitách pole.
To je opravdu důležité a zajímavé, že i velmi slabá radiofrekvenční pole ovlivnila kompas rorýsů.
Ritzovy experimenty jasně ukázaly, že chryptochromová buňka používaná v navigaci je vážně ovlivněna lidmi vytvořenými
frekvencemi - dokonce i frekvencemi, které jsou mnohem nižší než frekvence považované regulátorem ICNIRP za bezpečné.
Všechny studie o navigaci zvířat, švábů, zebřiček, kuřat, rorýsů - všechny zjistily, že jejich magnetický kompas
je narušen radiofrekvenčními poli, která jsou mnohem nižší než hodnoty stanovené jako limity ICNIRP.
Pracuji na ptácích, zejména na ptácích a hmyzu.
Ukázal jsem, že jsou citliví na pole, která jsou mnohem nižší než úrovně ICNIRP, jež jsou pro nás lidi údajně bezpečné.
Pokud se podíváte na tyto hladiny, kde výzkum ukazuje, že zvířata jsou citlivá - existuje velmi dobrá literatura, která
ukazuje, že tyto hladiny jsou výrazně nižší než hladiny, kterým můžeme být vystaveni my, a tedy i zvířata v životním prostředí.
Existují pádné vědecké důvody domnívat se, že magnetická pole, umělá magnetická pole, zničí životní prostředí řady druhů.
Jak moc se změnilo naše životní prostředí v důsledku elektromagnetických polí?
Za posledních 25 let došlo k nepoznatelné změně...
Z hlediska elektromagnetické energie je milionkrát vyšší.
Bývalá Národní agentura pro radiologickou ochranu v jednom ze svých dokumentů uvedla, že podle jejích odhadů se radiační
prostředí - chcete-li to tak nazvat - zvýšilo mnohamilionkrát ve srovnání s tím, jaké bylo před 50 lety - mnohamilionkrát.
Je to obrovská změna prostředí na Zemi, která zcela potlačuje všechny přirozené signály
včetně Schumannových vln, které se u nás vyvinuly.
.
Jedním z důvodů, proč jsou kryptochromy velmi zajímavé, zejména pokud jde o skutečnost, že lidé detekují magnetická pole, je
nedávná studie Dr. Foleyho a jeho kolegů, která ukazuje, že pokud vložíte lidské kryptochromy do ovocné mušky, je ovocná muška
magneticky citlivá díky přítomnosti těchto lidských kryptochromů.
To vlastně ukazuje, že lidské chryptochromy jsou magneticky citlivé, že rozpoznávají magnetické pole.
Objev kryptochromové buňky probudil nový zájem o magnetický smysl člověka, který Robin Baker předpověděl již před 40 lety.
Toto není vědecký let naslepo. Je to experiment, jehož cílem je zjistit, zda mají děti orientační smysl.
Testovaná osoba se zavázanýma očima a chrániči sluchu se otáčí na speciální židli, dokud nepozná, na kterou stranu ukazuje.
Židle se zastaví a testovaná osoba hádá, zda se dívá na východ, západ, sever nebo jih.
Odhad se zaznamená do malého počítače.
Pokud by děti neměly orientační smysl, jejich odhady by byly náhodné. Ale není tomu tak.
Děti ve věku deseti nebo jedenácti let jsou v hádání docela dobré.
Zdá se, že mají skutečný smysl pro orientaci. A zdá se, že je to magnetický smysl.
Když vědci připevní testovaným osobám na hlavu magnet, výrazně to naruší jejich orientační smysl.
Je to obrovský krok vpřed, pokud jde o porozumění.
A to samozřejmě vyvolává řadu otázek, například zda se lidé skutečně mohou orientovat v magnetickém poli Země,
a v případě, že dnes ne, tak možná před tisíci lety ano?
Samozřejmě se také nabízí otázka, zda může existovat proces, při kterém jsou magnetická pole v lidském těle skutečně
rozpoznávána a který vede k tomuto narušení cirkadiánních rytmů.
To by vysvětlovalo všechny negativní účinky na zdraví, které se objevují v
epidemiologických studiích o zdraví a magnetických polích.
Jestliže má lidstvo schopnost vnímat magnetické pole, jestliže má stejnou schopnost jako včely, ptáci a motýli - znamená to,
že jsme stejně citliví na frekvence vytvořené člověkem jako oni?
Ovlivní nás změny v našem životním prostředí stejně jako je?
Jak byste popsal přecitlivělost na elektřinu?
Elektrosenzitivita je, když lidé začnou reagovat, jejich tělo začne reagovat na elektromagnetická pole.
Obecně lze říci, že elektromagnetická pole, na která reagují, jsou bezdrátová.
Jde o bezdrátovou komunikaci, sítě WLAN, bezdrátové telefony, telefony DECT, mobilní telefony, stožáry mobilních telefonů.
Všechny vysílají signály, které naše tělo nikdy předtím nezažilo.
A když to začne postihovat lidi - když to začalo postihovat mě - většinou je to nejdřív hlava - začnete cítit bolest v hlavě.
Nerada říkám bolest hlavy, protože je to bolest hlavy, která se nepodobá žádné bolesti hlavy, kterou jste kdy měli.
Většina lidí si stěžuje na potíže, jako je srdeční arytmie, nespavost, bolesti hlavy, poruchy
vidění, závratě, různé druhy parestezií nebo neurózy.
Popisují neobvyklé pocity ve svém těle.
Ve skutečnosti může ovlivnit i hormonální systém, funkci štítné žlázy. Seznam je opravdu nekonečný.
V mém konkrétním případě, a není to případ každého, pokud se nedostanu z prostředí, začnu mít docela silné bolesti žaludku
- a to znamená, že je příliš pozdě, dostanu vnitřní krvácení.
Myslím, že příznaky jsou tak rozmanité a asociace, které lidé mají, je velmi těžké přijmout, pokud
nemáte znalosti o tomto tématu, což většina lékařů nemá.
A to není jejich chyba. Nejsme vyškoleni, abychom tento stav rozpoznali.
Je to velmi nové a naše chápání je v této fázi ještě zcela nezralé - s prvními kroky k
rozluštění a plnému pochopení tohoto stavu.
Brian, stejně jako mnoho lidí trpících přecitlivělostí na elektrický proud, byl nucen radikálně změnit svůj domov.
Tyto dvě místnosti byly zcela odstíněny kovovou fólií.
Tato místnost a ložnice jsou tedy Faradayovy klece.
A pokud skutečně zkontrolujete elektromagnetické pole nebo mikrovlny - a toto zařízení jednoduše převádí mikrovlny
na zvukové signály - pak zjistíte, že tamten stožár, který je vzdálený asi půl míle, mi nedělá žádné problémy.
Nainstaloval jsem pokovené okenní sklo, abych místnost odstínil - tak mohu eliminovat většinu elektromagnetických polí.
Aspekty organismu, které mu umožňují detekovat elektromagnetická pole a reagovat na ně - dalo by se
říci, že tato slova se používají v různých kontextech.
A když to rozdělíme na "elektrosenzitivní" - můžeme říci, že je to vlastně reakce na život jako takový.
Když například zkoumáme organismus, abychom zjistili, zda je v něm přítomen život, hledáme vlastně přítomnost elektřiny - například
pomocí elektrokardiogramu , EKG, a elektroencefalogramu, EEG.
Zkoumáme přítomnost elektřiny z těchto cílových orgánů, mozku a srdce.
A když to vidíme, je to znamení, že život je přítomen.
Elektromagnetická pole jsou v jistém smyslu součástí života na buněčné úrovni. Dalo by se
říci, že veškerý život je elektrosenzitivní.
Brian se zoufale snaží přesvědčit lidi, že přecitlivělost na elektřinu skutečně existuje, a proto se
spolu s několika dalšími lidmi přihlásil do průlomového experimentu na Essexské univerzitě.
Experiment provedený pod vedením Elaine Foxové byl bohužel definitivní prací na toto téma.
Musíte jít do stíněné místnosti.
Jdete tam na relativně krátkou dobu a stožár je 10 minut zapnutý, 10 minut vypnutý a 10 minut znovu zapnutý
- a pak můžete zjistit, zda si toho všimnete, nebo ne.
Vešel jsem do místnosti a řekl jsem jim, že nepoznám, jestli je stožár zapnutý nebo vypnutý.
Proč? Protože jejich chápání toho, jak na ni reagovat, je špatné.
Protože pro většinu lidí to není tak, že zapnete stožár a oni si řeknou: Aha, toho jsem si všiml.
Pak stožár položí a člověk si řekne: "Aha, teď už je mi zase dobře. Takhle to nefunguje.
Trpím sennou rýmou, a když přijdu na takové pylové pole, chvíli trvá, než pocítím účinky.
Ale trvá to dlouho, než to přestanu cítit, než mě to přestane ovlivňovat.
Klidně mě odvezou ze seníku, ale i po 24 hodinách budu něco cítit.
U většiny lidí se elektrosenzitivita projevuje přibližně takto.
Způsob, jakým tým experiment připravil, znamenal, že pro Briana a ostatní dobrovolníky by bylo téměř
nemožné prokázat, že trpí přecitlivělostí na elektřinu.
Nezdálo se, že by na tom záleželo, protože tým se nevysvětlitelně rozhodl odmítnout jakoukoli kontrolu.
Na jedné straně se zdá, že lidé jsou citliví na různé věci.
Jsem citlivý na mobilní telefony 3G, například na mobilní telefony GSM. V tom, jak funguje modulace, jsou rozdíly.
Netuším, zda mají pravdu, pokud jde o citlivost, ale pokud máte případ, pak dává smysl, abyste lidi, které
máte ve své studii, vystavili přesně tomu signálu, o kterém říkají, že na něj reagují.
Například pokud máte někoho, kdo je vždy citlivý na Wi-Fi, ale ne na mobilní telefony - pokud takový člověk existuje - pak raději
zajistěte, aby byl vystaven Wi-Fi, a ne mobilním telefonům.
Chcete přece dokázat, že reagují na to, co říkají.
A žádné takové rozlišení zde nebylo provedeno.
Skutečnost byla taková, že pokud jste tvrdili, že jste na něco elektrosenzitivní - byli jste tam.
Jedním z důvodů, proč jsem to považoval za velmi důležité, bylo to, že jsem pomáhal lidem, kteří byli elektrosenzitivní.
Před několika měsíci jsem byl u jedné paní - myslela si, že je citlivá na elektřinu - a já jsem se jí snažil
pomoci, vysvětlit jí, co je to citlivost na elektřinu a co by mohlo být příčinou jejího problému.
Zkrátka a dobře, ukázalo se, že tato žena má problém, ale není citlivá na elektřinu. Zjevně nebyla elektrosenzitivní.
Během rozhovoru jsem si ale uvědomil, že se přihlásila do studií v Essexu, aby zjistila, zda je citlivá na elektřinu.
Srdce se mi téměř zastavilo. Tady je někdo, kdo není citlivý na elektřinu, a ten člověk se zapsal na Essexskou univerzitu.
A Essex mi říká, že nemají testovací postup!
Co vlastně zjistili - a to vychází z textu samotného dokumentu - řeknu to svými slovy.
Tvrdí, že k prokázání statisticky významného účinku na očekávané úrovni odezvy by ve své studii potřebovali asi 132 účastníků.
Tolik lidí v populaci, tolik údajů by potřebovali pro svůj výzkum, aby mohli tvrdit, že
tato skupina je jednoznačně citlivější než tato.
[To znamenalo, že od samého počátku měli k dispozici pouze třetinu údajů, které očekávali, aby mohli vůbec něco zjistit.
Výsledkem bylo zjištění statisticky významného rizika, které bylo ze statistik zřejmé i tak.
U všech lidí, kteří uvedli, že jsou citliví, se také ukázala s významností kolem 90 %.
Hranice pro uznání statistické významnosti ve vědeckém článku je tedy 95 %.
Pokud nedosáhnete této úrovně jistoty, nepovažuje se to za statistickou událost. Může jít o náhodu, štěstí nebo něco jiného.
Měli 90% jistotu zvýšení rizika a samozřejmě chybí magická hranice, kdy je to považováno za statisticky významnou událost.
A tak byla odmítnuta se slovy: "To ukazuje, že lidé nejsou citliví." Ale to vůbec nebylo tvrzení.
Neustálé vystavování stožáru se na řadě pokusných osob podepsalo.
Někteří z nich onemocněli natolik, že museli od experimentu odstoupit.
Brian pociťoval následky experimentu ještě dlouho poté, co opustil Essex.
První kolonoskopii jsem podstoupil před sedmi lety, druhou před čtyřmi lety a třetí asi před rokem.
Se mnou není nic v nepořádku. Nic se mnou není v nepořádku. Správně, uhodli jste: mám rakovinu střev.
Takže od chvíle, kdy jsem poprvé krvácela, do doby, kdy mi bylo odstraněno střevo, uplynulo přesně sedm let.
Když jsem se lékaře zeptal, jak dlouho trvá, než se rakovina vyvine, odpověděl: "Sedm let."
Takže můžete vysledovat prakticky celou dobu, kdy jsem byl v Essexu, a předtím jsem měl jednou
krvácení, to krvácení, při kterém začala rakovina střev.
Jak může být takový nepovedený experiment vydáván za "směrodatný výzkum"?
Proč by tak zkušený tým dělal ve své práci tak zásadní a zjevné chyby?
Mohlo by to mít něco společného s těmi, kdo poskytli finanční prostředky?
Experiment v Essexu je jedním ze série experimentů financovaných MTHR.
Tuto společnost provozuje a financuje samotný průmysl mobilních telefonů.
Můžete mi říct, co je to MTHR a jak je MTHR financována?
Ano, program MTHR je společně financován vládou Spojeného království a průmyslem mobilních telefonů a zkoumá
možné nepříznivé účinky mobilních telefonů na zdraví.
Naše otázka, kdo financuje vědecký výzkum, je citlivá.
Znám mnoho vědců jako já, kteří když si přečtou novou studii, nejprve otevřou zadní
stranu obálky, aby zjistili, kdo ji financoval.
Myslíte si, že by mohlo dojít ke střetu zájmů, pokud jde o financování výzkumu
poškození ze strany průmyslu mobilních telefonů?
No, samozřejmě existují potenciální střety zájmů, a proto musí být výzkumný program tohoto druhu pečlivě řízen.
Hodně jsem spolupracoval s telekomunikačním průmyslem, protože zde jako zástupce organizuji
komunikační práci, takže s těmito lidmi mluvím už dlouho.
Myslím, že by chtěli být objektivní, ale jsou hnáni ziskem, zejména na trhu, kde bojují o podíl na
trhu, a tak mohou financovat výzkum, ale jsou velmi podobní farmaceutickému průmyslu.
Uvědomujete si, že najímají lidi, kteří jsou již na jejich straně.
Vědci nejsou popové hvězdy, nevydělávají moc peněz.
Mají domy, které musí financovat, mají rodiny, o které se musí starat.
Kdo by jim mohl mít za zlé, kdyby dospěli k nesprávným závěrům?
Nemohou si najít jinou práci - alespoň ne tam.
Existují psychologické tlaky, a to i bez skutečného nátlaku, které mohou, ale nemusí být v jednotlivých případech přítomny.
Psychologický tlak, aby se přizpůsobili a zavděčili organizaci, která je financuje, však určitě hraje roli.
Cítíte se zavázán?
Ano, cítíte se zavázáni. Cítíte se zavázáni.
Existují opravdu solidní statistiky, které ukazují, že pokud jde o účinky elektromagnetických polí, studie financované
energetickými společnostmi, tedy elektrárenským průmyslem nebo průmyslem bezdrátových sítí
či mobilních telefonů, jsou jimi financovány.
Tyto studie bývají výrazně negativní.
Nezávisle financované studie na univerzitách apod. však většinou ne.
Je to náročná oblast výzkumu.
Provádět studie tohoto typu není snadné a vzhledem k omezením výzkumu na lidských
subjektech neexistuje dokonalé výzkumné prostředí.
Vždy budou existovat omezení.
Je to skutečná nemoc? Ano, rozhodně je.
V současné době WHO uvádí, že se jedná o skutečnou nemoc, jejíž příznaky mohou být závažné a vyčerpávající.
Údaje o elektrohypersenzitivitě se pohybují kolem 2-3 %.
Jedná se o lidi, jejichž životy jsou tímto stavem extrémně ovlivněny.
Ale jak jsem již zmínil, 100 % lidí na něj reaguje na buněčné úrovni.
To znamená, že pokud se tato skutečnost nebere dostatečně vážně nebo se nerozpozná, může to
mít pro systém zdravotní péče obrovské důsledky.
A počet lidí s mírnou nebo středně silnou citlivostí na elektřinu je pravděpodobně mnohem vyšší, než jsme se dříve domnívali.
.
Co to pro nás znamená?
Jedná se o kazetový záznam experimentálního spojení mezi normálním telefonem a unikátním sluchátkem.
Tón vytáčení - a to je docela úspěch!
Protože jedna věc je přenášet konverzaci a druhá věc je přenášet přesné digitální informace.
Nyní přichází rozšíření výzkumného ústavu v Chelmsfordu , který tuto techniku zdokonalil.
Liz Charnocková by měla být na druhém konci.
Se zavedením mobilních telefonů v 80. letech 20. století bylo třeba vybudovat síť antén.
Od té doby postavily telekomunikační společnosti po celém světě více než 5 milionů stožárů.
Hrdí na to, že naplní veškerý vzduch mikrovlnnými frekvencemi, neprovedli jedinou studii, aby se
ujistili, že to nebude mít žádné dlouhodobé škody na zdraví.
Byly postaveny, aniž by byla předem zajištěna jejich bezpečnost.
Děkuji za pomoc.
Velmi nepříjemné, že?
Ano, a je to tam také pořád, něco, co je nápadné, je, že se to nezastaví.
Neustále vyzařuje - vychází ze stožárů - pokud stožár vidíte, jste mu vystaveni.
Upřímně řečeno, i kdybyste to neudělali, jste tomu vystaveni na takovou vzdálenost, protože to prochází
betonovými zdmi a podobně, je to trochu tlumené, ale jen trochu.
200 až 300 metrů od stožáru jste mu vystaveni neustále.
Když to uslyšíte, všechno se změní. Ano. A co kdybyste to viděli?
Bylo by to jako vidět smog každý den.
Když nás neustále obklopuje smog uměle vytvořených frekvencí, aniž bychom si ověřovali jejich bezpečnost,
můžeme se divit, že na ně lidské tělo začíná reagovat?
Bylo to asi před 10 lety. Bylo mi kolem třiceti.
V mé rodině se zatím rakovina prsu nevyskytla. Měla jsem velmi zdravý životní styl.
Mnoho let jsem bydlel vedle telefonního stožáru, tehdy sedm let.
Bylo to 100 metrů od mého domu.
Léta jsem měla příznaky, které s žíravinou nesouvisely, protože jsem v té době o přecitlivělosti na elektřinu nic nevěděla.
Měla jsem závratě, problémy se spánkem, bolesti hlavy, bodavé bolesti v hlavě a často jsem chodila k lékaři.
Bylo mi řečeno, že je to stres nebo virus. A pak mi zničehonic diagnostikovali rakovinu prsu. Byl to největší šok v mém životě.
Nejdřív jsem si myslel, že mám prostě smůlu, že je to jen mnou. Pak začala léčba.
A v nemocnici jsem se seznámila s několika sousedy - bydlela jsem ve velmi malé vesnici.
A také jsem potkala sousedky, mladé ženy - já byla nejmladší, bylo mi třicet, ostatním bylo kolem čtyřiceti nebo padesáti.
Bylo nás tam pět, všechny ve stejnou dobu během šesti měsíců se stejnou diagnózou rakoviny prsu.
V naší vesnici bylo kolem stožáru mobilního telefonu jen 18 domů.
Eileen se proto rozhodla zahájit průzkum, aby zjistila, zda náhlou nemocí trpí i ostatní.
Výsledek nás rozechvěl. Mnoho lidí hlásilo stejné příznaky, jakými jsem trpěl léta já. Bolesti hlavy, závratě.
Ve vesnici však byly i další mladé ženy, které měly problémy s plodností a předstupně rakoviny děložního
čípku - nebo žena, která měla uzliny rakoviny prsu.
V oblasti se vyskytovaly i další typy rakoviny.
U souseda, kterému bylo pouhých 51 let, se objevila nemoc motorického nervu a bohužel
na ni zemřel. Upřímně řečeno: obrovské zlo.
Postiženo bylo 77 osob z těchto domů.
Ano, odhaduje se, že asi 70 % z nich pocítilo v průběhu let biologické účinky - problémy se
spánkem, kožní vyrážky, bulky na prsou nebo rakovinu.
Ano, na lidi v této vesnici to mělo velký dopad.
Myslím, že je to celosvětový problém.
Od té doby jsme zjistili, že nejsme jediným shlukem případů rakoviny v okolí stožáru mobilního telefonu.
V blízkosti stožárů je mnoho shluků krabů.
Spolupracovali jsme s vědcem na místě, kde jsme zkoumali další stožáry, které už dlouho stály v jiných oblastech.
Provedli jsme i další průzkumy a také jsme narazili na vyšší výskyt rakoviny.
Při takovém množství mobilních telefonů a stožárů a miliardovém obratu mobilního průmyslu by člověk doufal, že už
byl zřízen přísný vládní orgán, který by dohlížel na to, aby telekomunikační průmysl vysílal bezpečně.
Někdo, kdo stanoví přísné limity chránící obyvatelstvo - někdo, kdo zajistí, že to, čemu jsme vystaveni, je naprosto bezpečné.
Bohužel nic takového neexistuje. Co máme, je ICNIRP.
ICNIRP byla v Evropě založena asi před 20 lety za účelem studia neionizujícího záření.
Jedná se o Mezinárodní výbor pro ochranu před neionizujícím zářením, jehož úkolem je procházet
veškerou publikovanou literaturu a v podstatě ji shrnovat:
To je to, co věda jednoznačně říká.
Nemůžete být do ní zvoleni. Jste do ní pozváni, pokud patříte mezi zvýhodněné osoby.
Vždy je to tedy dáno odvětvím, protože tam jsou kořeny.
Takže máme stanovenou referenční hodnotu, kterou přijala většina evropských zemí, a je to něco, co
doporučila sama Evropská komise, včetně panelu expertů.
Tyto směrné hodnoty však vycházejí z konstrukčních metod, o nichž víme, že mají svou
příčinu a důsledek ve vysokofrekvenčním vyzařování.
Jediný scénář, který nyní existuje, pokud jde o energii, která nás obklopuje na stejné frekvenci jako záření z mobilních
telefonů, mobilních stožárů a bezdrátových telefonů - všech různých komunikačních zařízení, která denně
používáme - je stejný, jaký známe z mikrovlnných trub.
Pokud použijeme dostatečné množství energie a soustředíme ji na dostatečně malou plochu, ohřejeme tkáň a
pak ohřejeme vše, co má v sobě určité množství vody.
Žádná ze současných doporučených hodnot nemá nic společného s chronickým poškozením
zdraví nebo rakovinou. Žádná z nich, ani jedna.
Všechny jsou zaměřené na tepelné účinky nebo okamžité účinky, jako je brnění kůže nebo záškuby obočí nebo něco podobného.
Dlouhodobé poškození zdraví nikdo nezjistí.
Chceš říct, že pod 40 je to bezvýznamné, nemá to význam...
Je to nesmyslné. Neexistuje žádný záměr chránit před dlouhodobým poškozením zdraví.
ICNIRP je... no, ICNIRP je zcela nesmyslná.
Například: Pokud chcete zajistit, aby nikdo nepřekračoval rychlost ve škole, nastavte
rychlostní limit na 10 000 kilometrů za hodinu.
Tak se jí budou všichni držet a nikdo nebude jezdit příliš rychle.
Kolem školy můžete jet rychlostí 999 km/h a "mezní hodnota" je dodržována.
Poradní komise není zřízena k tomu, aby přezkoumávala důkazy s cílem chránit veřejnost.
Takže ICNIRP skutečně existuje pouze proto, aby zajistila, že je to 100% fakt, a cokoli, co není 100% fakt, není jejich věc.
Přesně tak. Budou o tom mluvit, shrnou, co tam je, co tam není a co je třeba ještě zjistit.
A to bylo vše. Nechali to tak. Žádná doporučení - nic, protože se nepovažují za zodpovědné.
.
No tak, zkusím si zavolat.
Když se snažíte někomu zavolat, je to téměř konstantní, když se spustí vysílání rádiové frekvence v obou směrech.
Dobře, vyzkoušíme to. Páni!
Jakmile se spojí, je to režim volání, to je to, co mobilní telefon dělá.
To jsou vlny, které jdou z mého mobilního telefonu do základnové stanice a odtud se přenášejí?
To je v podstatě to, co váš mobilní telefon dělá po celou dobu, kdy máte signál a používáte mobilní telefon.
Hrozné.
A to je vlastně to, co vám mobilní telefon neustále vysílá do hlavy, když vytáčíte číslo na
základnové stanici a používáte telefon tímto způsobem.
Je těžké si představit technologii, která by pronikla do našich životů tak rychle jako mobilní telefon.
Před pětadvaceti lety byl považován za pouhý trik.
Dnes ho vlastní 4 miliardy z nás.
Děti mají svůj první mobilní telefon v průměru ve věku 8 let.
Mobilní telefony fungují tak, že vysílají a přijímají mikrovlnné frekvence ze základnové stanice.
Když držíte mobilní telefon u ucha, váš mozek je nevyhnutelně vystaven těmto vlnám.
Reaguje mozek na tento efekt?
Nová americká studie ukazuje, že tomu tak rozhodně je.
Tuto studii provedla Dr. Nora Volkowová.
Doktorka Volkowová a její tým vyšetřovali 47 zdravých lidí po celý rok.
Účastníci měli mobilní telefony na pravém a levém uchu.
Jeden z nich byl v provozu, ale přepnutý do režimu ztlumení, druhý byl vypnutý.
Dr. Volkow použil zařízení pro zobrazování mozku, aby zjistil, kolik glukózy mozek během expozice spotřebuje.
Je to velmi citlivý marker, který ukazuje, zda existují změny v mozkové aktivitě, které mohou být
způsobeny stimulantem - v tomto případě mobilním telefonem.
Když je mozek stimulován, spotřebovává glukózu, stejně jako auto spotřebovává palivo.
Vystavení mobilnímu telefonu po dobu 15 minut je spojeno se zvýšenou spotřebou glukózy v mozku, což naznačuje, že
mozek byl aktivován rádiovými frekvencemi mobilního telefonu.
V pravé části mozku, která se nacházela v těsné blízkosti antény, došlo k největšímu nárůstu metabolické
aktivity ve srovnání s vypnutým mobilním telefonem.
Přestože jsou rádiové frekvence vyzařované současnými technologiemi mobilních telefonů velmi slabé,
jsou schopny aktivovat lidský mozek a působit na něj.
Experiment doktora Volkowa ukázal, že lidský mozek při používání ztlumeného mobilního telefonu vykazuje
metabolickou reakci na mikrovlny z mobilního telefonu.
Metabolická reakce na úrovni hluboko pod zákonným limitem.
Něco, o čem mnozí tvrdí, že je nemožné.
A reakce, kterou zaznamenal Dr. Volkow, je až na druhém místě za velkou obavou:
Způsob, jakým je toto mikrovlnné záření skutečně absorbováno mozkem. Tento údaj se označuje jako hodnota SAR.
SAR znamená specifickou absorpci.
A to je měření toho, kolik rádiových vln absorbuje lidské tělo v určitém objemu za určitý čas.
Jedná se o měření zahřívacího účinku, který má rádiový vysílač na lidské tělo.
SAR se měří následujícím způsobem. Používá se umělá hlava.
Je naplněna směsí glukózy, která má představovat lidský mozek.
Testovací zařízení měří množství mikrovlnného záření, které proniká lebkou modelu.
Hodnota SAR se pak vypočítá na základě toho, kolik energie je absorbováno.
Pro EU je limit 2 watty na kilogram pro průměr 10 g tkáně.
Pro USA je to 1,6 W/kg na 1 g průměrné tkáně.
USA mají přísnější horní limit než EU, ale ostatní země, jako je Austrálie a Nový Zéland, používají limity EU.
Některé z nejoblíbenějších mobilních telefonů na trhu vyzařují tolik mikrovlnného
záření, že jejich hodnota SAR je na samé hranici.
Každý milimetr lebky pomáhá chránit mozek před mikrovlnným zářením a snižuje tak hodnotu SAR mobilního telefonu.
Děti dostanou svůj první mobilní telefon v průměru v 8 letech.
Lebka osmiletého dítěte je výrazně tenčí než lebka dospělého člověka.
Lze doufat, že mobilní telefony budou testovány s tloušťkou lebky odpovídající tloušťce dětské lebky.
Hlava SAM je průměrně tvarovaná a velká lidská lebka.
Byl proveden průměr 10 000 měření lidské hlavy a vytvořen fantom SAM, který reprezentuje průměrnou lidskou lebku...
Hlava průměrného člověka je samozřejmě mnohem větší než hlava osmiletého dítěte.
Když jsme se ale zeptali společnosti, která fantomovou hlavu SAM vyrábí, zjistili jsme, že pravda je ještě horší.
Testovací model SAM není pouhým průměrem 10 000 lidí, ale průměrem 10 000 vojáků americké armády.
A příslušníci americké armády mají určitě větší a silnější hlavu než průměrné osmileté dítě.
Je tedy docela pravděpodobné, že kdyby se mobilní telefony testovaly na lebce osmiletého dítěte, většina z nich by selhala.
Kdo stanoví pokyny?
To jsou lidé z výboru ICNIRP.
Lidé, kteří pracují na mobilních telefonech, jsou bioinženýři.
Nemají ponětí, co se děje uvnitř živé buňky, ale mluví o tom nabubřele.
Předpokládají, že jediné, co může ovlivnit blaho živého organismu, je to, zda je dostatečně silný, aby zahřál tkáň.
Ale to je jako říct: "Víme, že když uvaříme vejce, bude tvrdé."
Neuvědomují si však, že pokud vejce neuvaří, promění se v kuře.
Nemají nejmenší tušení, jak k tomu dochází. Ale pořád mluví, jako by to věděli.
V roce 2011 Světová zdravotnická organizace změnila klasifikaci nebezpečnosti mobilních telefonů a překlasifikovala je na
pravděpodobně karcinogenní pro člověka - kvůli zvýšenému riziku vzniku gliomu, což je typ
nádoru mozku spojený s používáním mobilních telefonů.
Co bylo příčinou této náhlé změny stavu?
Existuje nespočet studií o možných zdravotních účincích mobilních telefonů.
Některé vykazují účinek. Některé nevykazují žádný.
Nejprůkaznější studii však vypracoval Lennart Hardell.
Vedl nejrozsáhlejší a nejpronikavější výzkum, jaký byl kdy proveden.
Kombinoval svou vlastní práci s prací jiných autorů z celého světa.
Od počátku 90. let minulého století analyzovali telefonní návyky více než 2000 lidí po celém světě.
Lidé s nádory, jako je astrocytom a akustický neurinom, což jsou nádory mozku, které jsou nejvíce spojovány s
používáním mobilních telefonů kvůli jejich blízkosti vzduchu.
Výsledky jsou šokující. Došli k závěru, že používání mobilních telefonů skutečně zvyšuje riziko vzniku nádoru mozku.
A také zjistili, proč dřívější studie neprokázaly žádné účinky.
Myslím, že existuje více důkazů o tom, že je karcinogenní, než že je jen možná karcinogenní.
Ale myslím, že to svým způsobem chápu, protože většina rakovin, které přicházejí, tam ještě není.
Lidé nepoužívají mobilní telefony dostatečně dlouho na to, aby se projevil jejich skutečný účinek.
Stejně jako u jiných karcinogenů trvá nejméně deset let, než se projeví účinky expozice.
Vzhledem k tomu, že exploze mobilních telefonů začala až koncem 90. let, není překvapivé, že se její
důsledky projevují teprve nyní. A děje se to právě teď.
Co tedy dělá telekomunikační průmysl pro ochranu svých uživatelů před mozkovým nádorem?
Pohled do bezpečnostních příruček naznačuje, že jim jde spíše o vlastní ochranu.
Tento model bezdrátového zařízení splňuje zákonné požadavky týkající se vystavení rádiovým vlnám. Při
použití, jak je popsáno v této části, splňuje zákonné pokyny.
Zařízení BlackBerry udržujte ve vzdálenosti alespoň 2,5 cm od těla, včetně břicha
těhotných žen a dospívajících! Zkraťte dobu volání!
Na zadní straně téměř každého mobilního telefonu jsou pokyny, jak daleko od těla ho máte držet.
Pokyny, které jsou ve většině případů zcela nepraktické.
A co se stane, když telekomunikační průmysl financuje výzkum škod, které způsobuje?
A tento výzkum dospěl k závěru, že používání mobilních telefonů má vliv na vznik rakoviny.
Tento výzkum si však nechávají spíše pro sebe.
Prostě nevíme, co si ukládáme s EMP, protože účinky jsou převážně dlouhodobé a my jsme, jak říkáte, vystaveni plošné expozici.
A komplexní spoléhání se na tyto expozice.
Jen ještě úplně nerozumíme tomu, co děláme.
Ačkoli epidemiologie jasně ukazuje, že používání mobilního telefonu zvyšuje riziko vzniku nádoru mozku.
Lidé z ICNIRP potřebují vidět jasnou příčinu a následek; jak k tomu dochází, jaký je
mechanismus a jak přesně je rakovina způsobena.
Může se zdát samozřejmé, že tvor, který je tak přizpůsoben frekvencím Země a je tak citlivý na její magnetické
pole, bude přirozeně reagovat na mikrovlny vyrobené člověkem.
Telekomunikační průmysl však již léta obhajuje své kroky stejnou otázkou.
Jak se ukázalo, položili špatnou otázku.
Odpověď zní: melatonin.
Víte, melatonin je hormon a věřte nebo ne, produkuje se v mozku.
Tvoří se v epifýze mozkové a ve srovnání například s vitamíny má velmi silný antioxidační charakter:
Melatonin je pětkrát silnější než vitamin C a dvakrát silnější než vitamin E.
A uvolňuje se pouze v noci.
A právě v noci ji potřebujeme, protože tehdy usínáme a náš mozek opravuje buňky v těle.
Tehdy začne působit melatonin.
Každý den naše tělo ztratí asi půl miliardy buněk.
V noci dochází v našem těle k výměně těchto buněk prostřednictvím procesu zvaného buněčná mitóza, dělení buněk.
Co to dělá: Zachycuje tzv. volné radikály.
Tyto volné radikály jsou vlastně přebytečné elektrony, které zbyly z procesu výroby
energie a které musíme v první řadě regenerovat.
Každou noc, když se naše tělo regeneruje, vznikají jako vedlejší produkt buněčné mitózy miliony volných radikálů.
Tyto volné radikály napadají zdravé buňky.
Obecně se uznává, že volný radikál v buňce je hlavní příčinou nebo faktorem většiny nádorových onemocnění.
Nejdůležitější obranou našeho těla proti těmto volným radikálům je nejsilnější antioxidant: melatonin.
Dostává se do krevního oběhu a jeho úkolem je působit jako přírodní antioxidant, přírodní protirakovinný prostředek.
Melatonin je velmi, velmi silná protirakovinná látka.
Působí jako tzv. onkostatikum, které vás chrání před rakovinou.
Řídí rytmus spánku a bdění, abyste se dobře vyspali a měli správnou dávku melatoninu.
Je to molekula proti stárnutí. Jinými slovy, odstraňuje volné radikály a jednoduše omlazuje pleť.
.
V naší laboratoři máme 12 000 studií, které jsme shromáždili v průběhu let, a to je více studií, než bylo kdy publikováno o
paracetamolu, což je běžně používaný lék proti bolesti hlavy.
O melatonin je podstatně větší vědecký zájem než o paracetamol.
Jaké jsou důsledky snížené sekrece melatoninu?
Ano, takže pokud máte snížené množství melatoninu, váš imunitní systém se zhorší.
Zpočátku máte problémy se spánkem, tj. nemůžete usnout, a pokud usnete, nemůžete znovu usnout.
Můžete mít problémy se srdcem, protože melatonin také chrání vaše srdce.
A jste mnohem náchylnější k nemocem, protože váš imunitní systém nepracuje optimálně.
Toto jsou některé věci, které se dějí, když máte sníženou hladinu melatoninu.
Například průměrná žena s rakovinou prsu má jen desetinu melatoninu normální ženy jejího věku.
A u lidí s rakovinou prostaty je melatonin méně než poloviční, než by měl být.
Děti s autismem mají méně než poloviční hladinu melatoninu, než by měly mít.
Snížená hladina melatoninu u pracovníků na noční směny, protože pracují v noci a jsou vystaveni světlu.
V noci neprodukují melatonin a je známo, že zvyšují riziko rakoviny prsu o 50 %.
A Mezinárodní agentura pro výzkum rakoviny IARC postupně klasifikovala práci na noční směny jako pravděpodobně
karcinogenní kvůli tomuto snížení hladiny melatoninu.
V současné době existuje mnoho studií, které ukazují, že lidé pracující na noční směny nebo
nevidomí mají jiný výskyt rakoviny než průměrná populace.
A většina těchto studií potvrzuje názor, že nedostatek nebo snížená hladina melatoninu má negativní dopad na zdraví.
Protože se tělo regeneruje pouze v noci, melatonin se vytváří pouze tehdy, když šišinka mozková zjistí, že není světlo.
A co se stane; epifýza je citlivá na světlo.
Nachází se přesně v místě, kde mozek přijímá signály z očí a kříží se v bodě uprostřed.
Nazývá se suprachiasmatické jádro.
A odtud vedou spoje přímo do epifýzy, aby jí sdělily, zda je přítomno světlo, nebo ne.
Když je přítomno světlo, dochází současně k rušení signálů, které chce mozek vyslat do našich buněk, aby je opravil.
Nedává tedy smysl, aby mozek vysílal tyto signály našim buňkám, aby se opravily, když je ruší tolik, že by je neslyšely.
A tak čeká, mozek čeká, až se setmí.
Jaký výzkum prokázal, že elektrické pole, magnetické pole nebo rádiové vlny mají vliv na produkci melatoninu?
Ano, americký Battelle Institute se tímto tématem zabývá od konce 70. let.
A jeho vědci Barry Wilson, Dick Stevens a další lidé o tom začali přemýšlet, protože víme, že mozek
přestane produkovat melatonin, když zapnete světlo.
A tak je napadlo, že náš mozek možná nedokáže rozlišit mezi elektrickým polem, které si uměle vytváříme, a
přirozeným světlem, o kterém všichni víme, že je přítomno během dne, protože během dne prostě neprodukujeme melatonin.
Existují pro to velmi dobré biologické důvody.
Domnívali se tedy, že tato elektrická pole potlačí syntézu melatoninu, což povede ke vzniku rakoviny,
zejména rakoviny prsu u žen, protože již nebudou mít imunologickou ochranu, kterou obvykle mají.
Takže mozek interpretuje rádiové vlny jako světelné vlny?
Ano, nemůžeme je od sebe odlišit.
.
Hypotéza, že epifýza nedokáže rozlišovat mezi světelnými a umělými frekvencemi, byla každopádně prokázána mnoha výzkumy.
Přímé supresivní účinky slabých magnetických polí (50 Hz a 16 2/3 Hz) na syntézu melatoninu v
epifýze křečků džungarských (Phodopus sungorus)
Výsledky této studie ukazují, že nízkofrekvenční magnetická pole jsou schopna snížit
produkci melantoninu v izolovaných epifýzách křečků.
... snížení produkce melantoninu ...
... Vliv elektromagnetických polí na fotofázické hladiny cirkulujícího melatoninu u poštolky americké ...
Závěrem lze říci, že elektromagnetické pole ovlivnilo plazmatický melatonin u samců poštolky americké, ...
EMP mohou ovlivnit jejich migraci ...
... Absence chronického účinku expozice krátkovlnným vysílacím signálům na koncentraci melatoninu ve slinách dojnic.
Opožděný akutní účinek EMP na koncentraci melatoninu ...
Magnetické pole 0,5 G, 60 Hz potlačuje produkci melatoninu v epifýze.
... průměrné 46% snížení produkce melatoninu vyvolané noradrenalinem v pinealocytech. Výsledky
podporují hypotézu, že expozice EM může vyvolat supresi melatoninu v epifýze ovlivněním jednotlivých buněk.
expozice způsobuje supresi melatoninu
v epifýze,
ovlivněním jednotlivých buněk.
EMP/EMR snižuje melatonin u zvířat a lidí Dr. Neil Cherry 2. září 2002 Sedmnáct studií ukazuje, že vystavení ELF a
RF/MW snižuje melatonin. Šestnáct studií zaznamenalo významné snížení melatoninu v důsledku EMR u lidí.
Myslíte si, že je průkazné, že elektrické pole, magnetické pole a rádiové vlny ovlivňují produkci melatoninu?
Tento výzkum, který ukazuje, že hladina melatoninu u poštolky klesá s expozicí; že čápi divocí hnízdící na budovách v blízkosti
rádiových stožárů mají méně mláďat než čápi hnízdící daleko od rádiových stožárů; studie na mravencích, včelách a ptácích různých
druhů a studie na mořských savcích, ukazují stejným směrem.
Pak ale existují laboratorní studie buněk v epifýze, které melatonin skutečně syntetizují.
Zkoumám vliv magnetických polí na tyto buňky.
Bylo prokázáno, že magnetická pole narušují produkci melatoninu v každé fázi jeho tvorby.
Důkazy o inhibici produkce melatoninu magnetickými poli jsou tedy jasné ve všech aspektech produkce melatoninu.
Výzkum pokrývá skutečně všechny aspekty této cesty.
Řekl byste, že je to dostatečně průkazné?
Ano, řekl bych, že je to průkazné.
Důmyslnou vlastností našeho těla je jeho schopnost čelit produkci volných radikálů produkcí melatoninu.
Vytvořili jsme v sobě přesnou rovnováhu, dokonalý obranný systém.
Naše tělo potřebovalo miliony let, aby tuto techniku zdokonalilo.
Technika vytvořená na základě prostředí, ve kterém jsme se vyvinuli.
Nezměnilo se však naše životní prostředí v posledních desetiletích exponenciálně?
Pouhým okem se zdá, že svět je stejný, ale na buněčné úrovni jde o největší
environmentální změnu, jaká kdy v našem životě nastala.
Je zřejmé, že tak obrovská změna by nevyhnutelně narušila tak křehkou rovnováhu.
Důsledky toho, že naše tělo neprodukuje správné množství melatoninu, mohou být fatální.
Vědci na celém světě se dnes domnívají, že volné radikály mohou být příčinou nebo
faktorem všech známých onemocnění. Nejen u rakoviny.
Na začátku 20. století byla dětská leukémie lékařskou raritou.
Od té doby jsme zaznamenali pouze nárůst dětské leukémie.
Každoročně se zvyšuje přibližně o dvě procenta.
A to platí i pro mnoho dalších nemocí: Autismus, mozkové nádory, rakovina.
Míra výskytu rakoviny v 10. letech 20. století byla pravděpodobně jen o polovinu vyšší než dnes.
A mnoho dalších nemocí je spojeno se studiemi, vědeckými výzkumy vystavení elektromagnetickým polím a záření; nejen
elektrickému vedení, ale také rádiovým a mikrovlnným polím.
Za posledních 50 let jsme se ponořili do oceánu elektromagnetického záření. Obklopuje nás všude.
Neviditelný, nemůžeme ho vidět. Ale víme, že tam je.
Pokaždé, když použiješ mobilní telefon, víš, že je tam.
Je nesmírně obtížné vrátit čas. Je to nemožné.
Musíme si však být vědomi těchto zdravotních dopadů, abychom měli možnost volby a mohli přijmout bezpečnostní opatření.
Pokud to chceme, musíme.
Znepokojují mě věci, které se nyní skutečně dějí .
Možná jsme nedávali dostatečný pozor.
Jednou z věcí, které se nyní dějí, je autismus, nebo jej nazývejme pravým jménem: Porucha autistického spektra.
Myslíte si, že jsme ve vědě dospěli do bodu, kdy už nemáme téměř žádnou kontrolní skupinu, která by tyto věci testovala,
protože téměř každý má mobilní telefon, téměř každý má Wi-Fi a téměř každý je vystaven elektromagnetickému poli?
Ano, všichni se dostáváme do bodu, kdy je elektromagnetickým polím z mobilních telefonů a Wi-Fi vystaveno tolik lidí, že už
nemáme kontrolní skupinu, která by dokázala rozlišit zdraví lidí, kteří jsou jim
vystaveni, od zdraví lidí, kteří jim vystaveni nejsou.
Pokud mohu použít analogii:
Zjistili jsme, že kouření může způsobit rakovinu plic.
To proto, že někteří lidé nekouřili a představovali kontrolní skupinu.
Kdyby všichni kouřili, nikdy bychom nezjistili, že kouření může způsobit rakovinu plic.
Na rakovinu plic by zemřeli všichni a byla by uznána jako národní nemoc, aniž by byla spojována s kouřením.
Rušení mobilních telefonů způsobuje, že ztrácíme všechny ty části populace, které mu nejsou vystaveny.
I ti, kteří mobilní telefon nemají, jsou obklopeni zářením z mobilních telefonů - při nakupování, ve vlaku, kdekoli jdou!
Nejde jen o "kanárka v dole", jako jsem já. .
A konečně, pokud jednoduše zvýšíte elektromagnetické pole v atmosféře, což skutečně děláme, a nyní máme v prostředí milionkrát
více elektromagnetických polí, mikrovln než před 30 lety.
V určitém okamžiku se to začne týkat i vás!
Je velmi těžké říci, kde budeme za 15 let.
Řekl bych však, že teprve v posledních několika letech jsme si uvědomili, kolik tyto škodlivé účinky stojí obyvatelstvo.
A pak se probudíme a podíváme se na příčiny. A budeme muset s příčinami něco udělat.
Jsme důmyslný a zároveň složitý organismus.
Způsob, jakým naše tělo funguje, není náhodný ani se nestal ze dne na den.
Stejně jako všechny ostatní živé bytosti na této planetě jsme se přizpůsobili prostředí, ve kterém žijeme.
Prostředí, v němž od počátku věků panuje křehká rovnováha polí a rezonancí.
Tyto jevy nás nejen obklopují, ale také nás dělají tím, kým jsme.
Buňky našeho těla spolu komunikují pomocí světelných frekvencí, stejně jako naše DNA využívá
elektromagnetické frekvence k vlastní reprodukci.
Jádrem všeho jsou protony a elektrony, kladně a záporně polarizované, což činí veškerý život magnetickým.
Stejně jako vše živé jsme vybaveni kryptochromovými buňkami, které nám umožňují vnímat
tato pole způsobem, kterému jen stěží rozumíme.
Jsme bytosti frekvence, elektřiny, světla a magnetismu.
A aby se jím stal, trvalo to miliony let; proces, který začal s první buňkou.
Přestože jsme přijali bezdrátové technologie a začlenili je do našeho každodenního
života, naše těla je na buněčné úrovni nenásledují.
Frekvence, které nás nyní obklopují, jsou pro naše buňky stejně cizí, jako by byly pro naše oči, kdybychom je mohli vidět.
Naše děti se rodí do světa, kterému jejich tělo jednoduše nerozumí.
Kam to všechno povede?
V době natáčení tohoto filmu se po celém světě rozšiřuje technologie 4G. Aby to bylo možné, zvyšují se limity.
WLAN je k dispozici téměř v každé domácnosti, v každé škole a v každém obchodě a neustále nás obklopuje.
Telefonní technologii DECT najdete téměř v každé domácnosti.
V době, kdy je průmysl zodpovědný a měl by být opatrný, projevuje bezohlednost vůči našemu dlouhodobému zdraví.
Peníze vládnou světu.
A je pravděpodobné, že se v nich objeví svědomí, jako se to podařilo tabákovému průmyslu.
Pokud tedy dojde ke změně, nebude to z jejich strany.
Musí pocházet od nás!
Musíme prostě otevřít oči a rozpoznat problém.
Hodláte využít MTHR k financování výzkumu vlivu rádiových vln na melatonin?
Vzhledem k tomu, že právě na tento mechanismus lidé zřejmě poukazují, že mobilní telefony narušují produkci melatoninu.
Melatonin je antioxidant, vysavač volných radikálů, chcete-li.
Když vypisujeme výzkumný záměr, což právě teď děláme, a zároveň zdůrazňujeme oblasti zvláštního zájmu,
vyzýváme k podávání žádostí, návrhů napříč spektrem.
Ty však musí být upřednostněny spolu s ostatními žádostmi, které obdržíme. Máme k dispozici omezené množství peněz.
V současné době však výzkum melatoninu neplánujeme. V současné době to není priorita.
MTHR zatím neinvestovala do výzkumu, který by zkoumal, jak mobilní telefony ovlivňují melatonin.