Klimatske promjene – ljudi između znanja i vjerovanja
Da li je klima jednako laka za utjecanje kao što nam političari i mediji stalno govore?
Za mnoge ljude unaprijed oblikovana mišljenja relevantnih lobista sasvim su dovoljna, dok drugi smatraju da je
tema previše složena da bi se njome temeljito bavili sami.
Autor, prof. dr. Werner Kirstein, iskusni klimatolog i fizičar, proučava naučne procese regionalnih i
globalnih klimatskih fluktuacija više od 40 godina.
U svojoj novoj knjizi "KLIMATSKE PROMJENE – Stvarnost, greška ili laž? Ljudi između znanja i vjerovanja" on
objašnjava činjenice o "vrućim temama" klimatskih promjena na način koji svatko može razumjeti.
Konkretno, to pokazuje da: Klimatske promjene su stvarne, klimatske promjene su greška i klimatske promjene su laž.
Unatoč ovim očitim kontradikcijama, svaka od tri izjave je ispravna.
Kako je to moguće? U svojoj lako čitljivoj knjizi, koja ima oko 200 stranica, Werner
Kirstein se bavi ovim i mnogim drugim pitanjima.
Neki od ovih "žarišta" su istaknuti u ovom dokumentarcu.
U tu svrhu neki su odlomci preuzeti direktno iz knjige Wernera Kirsteina ili su reproducirani u skraćenom obliku našim riječima.
Klimatske promjene su stvarne
Klima Zemlje se oduvijek mijenjala, što znači da je klimatska promjena stvarnost – prirodna klimatska promjena, to jest!
Tragovi klimatskih promjena i klimatskih fluktuacija već dugo se proučavaju od strane klimatologa i geologa te su, između
ostalog, dokumentirani procjenom godovnih prstenova, analizama sedimenata i promjenama u reljefu Zemljine površine.
Sa izmjenom toplih i hladnih perioda, koncentracija CO2 u atmosferi se također promijenila, iako s vremenskim zakašnjenjem.
Prvo se temperatura uvijek povećavala, a mnogo kasnije je uslijedilo povećanje koncentracije CO2. Razlike u temperaturi
iznosile su i do 10 °C. Na primjer, današnja temperatura je oko 10 stupnjeva niža nego
tijekom toplih razdoblja u povijesti Zemlje!
Koncentracije CO2 su također često bile značajno više nego danas. Promjene temperature su uvijek bile posljedica prirodnih uzroka,
kao što su solarna aktivnost i parametri Zemljine orbite; ljudi nikada nisu bili
odgovorni za klimatske promjene ni na koji način.
Klimatske promjene su zabluda
Godine 1986. Njemačko fizičko društvo izdalo je upozorenje o "nadolazećoj globalnoj klimatskoj
katastrofi" na osnovu netačne statistike, krivulje Mauna Loa.
Kriva Mauna Loa pokazuje očiglednu korelaciju* između porasta temperature i CO2.
Tada se tvrdilo da temperatura Zemlje ovisi o sadržaju plinova u tragovima, poput CO₂, u zraku.
Računalne simulacije i modelni proračuni zasnovani na ovoj fatalnoj grešci su posljedično uvijek predviđali zagrijavanje.
Ni prethodni klimatski razvojni procesi ni dinamika formiranja oblaka i okeanskih struja ne mogu se precizno obuhvatiti
u modelima. To je dovelo do potpuno netačnih predviđanja.
Čak je i Međuvladin panel za klimatske promjene (IPCC) priznao 2001. godine: "U istraživanju i modeliranju klime
trebamo prepoznati da je to povezan nelinearan haotičan sistem. Stoga dugoročna predviđanja razvoja klime nisu moguća."
Klimatske promjene su laž
Ovo je omogućilo da se politička prijetnja "globalnog zagrijavanja" napuši u nevjerovatno ogromno
čudovište laži, navodeći Europski parlament da proglasi "klimatsku vanrednu situaciju" 2019. godine.
Međutim, sve više naučnika, pa čak i neki političari, okreću se od apokaliptičnih izjava Međuvladinog panela za
klimatske promjene. Različite studije i krivulje temperatura razotkrivene su kao laži i falsifikati.
Na primjer, na grafikonu hokejske palice stvarne fluktuacije temperature bile su izbalansirane dugim toplim razdobljem u 12.
stoljeću, stvarajući iluziju gotovo stabilne klime tokom 800 godina, kako bi se zatim porast temperature od 1900.
nadalje pripisao emisijama CO2 uzrokovanim industrijalizacijom.
Unatoč ovim priznatim lažima, državna sredstva i dalje teku u ovo "politički prioritetizirano" istraživanje. Takozvane
klimatske promjene uzrokovane ljudskim djelovanjem postale su vjerovanje koje nastoji potisnuti istinu svim nužnim sredstvima.
Vrijeme nije isto što i klima
Prije više od stotinu godina klimatolozi su se složili da procijene zabilježene vremenske događaje i parametre iz
najmanje trideset godina kako bi mogli davati izjave o klimi.
Klima je zapravo ništa više od ogromne zbirke meteoroloških podataka iz prošlosti, što znači da se klima
ne može zaštititi. Klima se može samo posmatrati na duge staze i na velikim područjima.
Državno financirani meteorolozi u glavnim medijima tumače čak i nekoliko vrućih i suhih dana kao ekstremne vremenske
prilike i dokaz klimatske katastrofe koja se već dogodila.
Međutim, ovo su samo privremeni i lokalni vremenski fenomeni koji se javnosti predstavljaju kao klimatske katastrofe.
Jesu li pojmovi 'vremenske prilike' i 'klima' namjerno zamagljeni od strane političara i
vodećih medija kako bi uznemirili i obmanuli javnost?
Stanovništvo koje se boji budućnosti može se mnogo lakše uvjeriti da prihvati "klimatske ciljeve" i
pripremiti za klimatske poreze i daljnja povećanja cijena.
Istraživači klime na Institutu za istraživanje utjecaja klime u Potsdamu (PIK) također vole koristiti zabunu između vremena i
klime kako bi širili paniku. Da li je glavni fokus istraživača klime ovdje osiguravanje sredstava za klimatski alarmizam?
Uloga Međuvladinog panela za klimatske promjene (IPCC)
Međuvladin panel za klimatske promjene (IPCC) osnovan je 1988. godine od strane Programa Ujedinjenih nacija za zaštitu
okoliša (UNEP) i Svjetske meteorološke organizacije (WMO).
Bivši njemački kancelar Helmut Schmidt izrazio je svoju nepovjerenje prema IPCC-u u svom govoru
o globalnom zagrijavanju u Berlinu 2011. godine:
Do sada su dokumenti koje je dostavila Međuvladina komisija za klimatske promjene (IPCC) naišli na skepticizam, posebno zato
što je dokazano da su neki od uključenih istraživača prevaranti.
Od početnih 2.500 IPCC-ovih stručnjaka, samo je 5 ostalo koji su se pridržavali hipoteze o
klimatskim promjenama uzrokovanim ljudskim djelovanjem.
Ipak, političari koji sada dominiraju IPCC-om slijepo vjeruju isključivo hipotetičkim
modelima i ideološki utjecanim pristupima.
Tek početkom 1980-ih godina klimatski stručnjaci su zapravo bili zastupljeni u IPCC-u. Pitanje je
zašto je rad toliko nenaučan i propagandistički.
Finansijski interesi u mitu o ljudskom uzroku klimatske katastrofe postaju očigledni, kako potvrđuju stručnjaci iz te oblasti.
Među onima koji profitiraju od stravičnih iznosa novca su privatne osobe poput Ala Gorea, bivšeg potpredsjednika SAD-a,
Warrena Buffeta, Elona Muska, koji je primio 1,5 milijardi američkih dolara iz novca poreznih obveznika, Vinoda Khosle i
Jamesa Camerona. Ali i istraživačke grupe i instituti koji primaju sredstva, kao i razne industrije i banke,
poput Svjetske banke, također imaju koristi od ovog mita.
Priznanje alarmiste
James Lovelock impresivno pokazuje kako je klimatski vjernik prošao kroz "iskustvo na putu za Damask" i kako se
preobrazio iz Saula u Pavla kada je u intervjuu objasnio da je bio u krivu sa svojim alarmističkim predviđanjima.
On je pažljivije razmišljao o modelima koji se koriste za predviđanje klimatske katastrofe.
Prema Lovelocku, ti modeli ga više nisu uvjeravali.
"Problem je u tome što još uvijek znamo daleko premalo o klimi. Prije samo 20 godina mislili smo da imamo sve pod kontrolom."
To je potom dovelo do niza alarmističkih knjiga, uključujući i moju, jer je sve izgledalo tako jasno. Ali se to nije dogodilo.
Klima prati svoj uobičajeni obrazac. U suštini, ništa neobično se nije dogodilo.
Pretpostavili smo da bismo sada bili na pola puta ka pregrijanom svijetu. Međutim,
svijet se jedva zagrijao od početka milenijuma.
Temperatura je ostala gotovo konstantna, iako je trebala porasti. Istovremeno, nema sumnje da
su razine ugljičnog dioksida nastavile rasti.
Klimatske promjene: vjerovanje naspram znanja
U svom radu Werner Kirstein ilustrira kako su ljudi zarobljeni između sukobljenih sila
'vjere' i 'znanja'. Evo samo tri primjera:
1. Vjerovanje: Stare fotografije prikazuju opsežne alpske glečere, dok novije fotografije pokazuju
glečere koji su se u usporedbi povukli. Je li ovo alarmni signal nadolazeće klimatske katastrofe?
Znanje: Ostaci drveća i biljaka pronađeni u područjima koja su sada bez ledenjaka dokazuju da
ovdje u ranijim vremenima nije bilo ledenjaka.
Takvi dokazi ukazuju da su tokom 65 posto posljednjih 10.000 godina alpski glečeri bili manji, a
temperature više – bez ikakve ljudske intervencije!
2. Vjerovanje: Populacija polarnih medvjeda je ozbiljno ugrožena ljudskim uzrokovanim globalnim zagrijavanjem.
Činjenica: Polarni medvjedi su već postojali u Arktičkom okeanu prije 600.000 godina. To znači da su
preživjeli sve interglacijalne periode (između ledenih doba).
U toplijem vremenu također jedu travu, grmlje i bobice, te se stoga smatraju pametnim lovcima.
Otkako je kanadska vlada zabranila lov, broj životinja je porastao sa otprilike 5.000 na 25.000.
3. Vjerovanje: Led na polovima nezaustavljivo se topi.
Poznati ledeni ščit Larsen B izgubio je tri četvrtine svoje ledenomase. Samo je pitanje vremena
kada će Arktik i Antarktik biti potpuno bez leda.
Znanje: Već nekoliko decenija je poznato da temperature na Arktiku i Antarktiku pokazuju suprotne fluktuacije.
To znači da dok se temperature na Južnom polu smanjuju, one na Sjevernom polu rastu.
Ovaj fenomen je također poznat kao 'bipolarna oscilacija' ili arktičko-antarktičko povezivanje.
Ispostavilo se da bliži pogled može otkriti drugačiju sliku situacije.
U trenutnoj klimatskoj debati, međutim, čini se da je emotivno uvjeravanje važnije, čak i
ako je u suprotnosti s činjeničnim saznanjima.
Šta je ekoniihilizam?
Prema Albertu Camus, francuskom piscu, filozofu i dobitniku Nobelove nagrade za književnost, nihilizam ne
znači vjerovati u ništa, nego ne vjerovati u ono što jest.
Nihilisti često čine sve što mogu da postignu nešto za što vjeruju da je dobro, ali ne uzimaju u obzir posljedice.
Ovi mogu biti ozbiljni i potpuno kršiti principe naučnog i logičkog razmišljanja.
Nihilizam prihvata kršenja ljudskog dostojanstva radi navodno dobre svrhe.
Ekonihilizam je filozofija života koja se fokusira na snažno pretjeranu, tvrdoglavu odlučnost da se spasi okoliš.
To je ideologija koja se ponekad odlikuje nemilosrdnim ekoterorizmom.
Edgar Gärtner, autor knjige "Eko-nihilizam: kritika političke ekologije", nije jedini koji zaštitu klime
vidi kao najopasniji oblik nihilizma u ovom trenutku.
Vrtlar: "Šta je eko-nihilizam?"
Ekonomski samoubistvo na rate, jer se sve kladi na jednu kartu bez obzira na troškove.
Bez razmišljanja, "klimatska politika" prihvata glad kao posljedicu (namjernog) povećanja cijena
energenata i hrane kako bi zaštitila statističku konstrukciju.
"Zaštita klime" – smanjenjem emisija CO2 uz pomoć "obnovljivih" izvora energije – je glupa, nedorečena ideja.
Solarna i energija vjetra nisu besplatne; troškovi tehničke implementacije su ogromni i sve samo ne ugljično neutralni.
Potkopavanje demokratije putem klimatske vanredne situacije
EU je prije nekog vremena proglasila klimatsku vanrednu situaciju, a mnogi njemački
gradovi su već poduzeli ovaj nedemokratski korak.
Hitna ovlaštenja se koriste za eliminaciju političkih protivnika. Više ne pobjeđuju najbolji argumenti, nego ideološki ciljevi.
Međutim, ovi ekstremni zahtjevi nose ogroman potencijal za društvene i ekonomske sukobe.
Zabrinutost zbog pojma 'stanje nužne situacije' je više nego opravdana, jer bi to moglo
otvoriti vrata dovodjenju vladavine prava u pitanje.
Klimatski manifest
Bavarska unija vrijednosti objavila je klimatski manifest početkom 2020. godine. Evo sažetka ključnih tačaka:
1. Sunce kontrolira našu klimu, a ne CO2.
2. Mjere zaštite klime – poput neuspjele energetske tranzicije – su politička greška.
3. Njemačka treba stabilno i pristupačno snabdijevanje energijom.
Tačke su detaljnije objašnjene u Klimatskom manifestu 2020. Među ostalim, WerteUnion odlučno odbacuje "Zeleni
dogovor" i cjenovnu politiku CO2 kako je navedeno u "Klimatskom paketu savezne vlade".
Klimatski manifest poziva na okončanje klimatskog mita i edukativnu kampanju o temama
klime, solarnih ciklusa i ugljičnog dioksida.
Više informacija o ovome možete pronaći u Klimatskom manifestu Bavarske unije vrijednosti iz 2020. godine.
Samo kroz strah i širenje panike političari mogu učiniti ljude poslušnima i sklonnima. Prijetnja klimatske katastrofe
trenutno je instrument koji se koristi za postizanje toga.
Međutim, kada nova mini ledena doba za nekoliko godina postane neosporna, postojat će samo jedan odgovor za
"klimatske naučnike", političare o globalnom zagrijavanju i novinare klimatske propagande:
Ako vičete u šumi, morate biti spremni i na odjek, čak i ako zvuči potpuno drugačije. Prof. dr. Werner Kirstein