Agenda 21 je program djelovanja UN-a koji je usvojilo 182 zemlje na Konferenciji o
okolišu i razvoju u Rio de Janeiru 1992. godine.
Sadrži konkretne preporuke za djelovanje u oblastima razvoja i politike zaštite okoliša za 21. stoljeće.
Agendom 2030, koju je UN usvojio 2015. godine, ciljevi Agende 21 su dodatno razvijeni u skladu s izazovima koji su se širom
svijeta pojavili i sada se jednako primjenjuju na sve zemlje.
Službeni cilj 17 ključnih tačaka Agende 2030 je suprotstaviti se pogoršanju situacije u zemljama
i poboljšati svijet pod pretpostavkom održivosti.
Rezolucija Generalne skupštine UN-a iz 2015. godine navodi: "Odlučni smo osloboditi čovječanstvo od tiranije
siromaštva i oskudice te izliječiti i zaštititi našu planetu."
Odlučni smo poduzeti hrabre i transformativne korake koji su hitno potrebni da bismo
svijet usmjerili na put održivosti i otpornosti.
Obećavamo da na ovom putovanju koje danas započinjemo nikoga nećemo ostaviti.
Međutim, ako se politički programi pažljivije ispitaju, postaje očigledno da su ciljevi kojima se teži
dosljedno vrlo različiti od onih koji se predstavljaju javnosti.
Imajući na umu ovaj aspekt obmane, Kla.TV je pažljivo ispitala 12 od 17 ključnih tačaka Agende 2030 i "prevela" ih
kako bi gledaoci širom svijeta mogli uporediti šta pozitivno formulisani ciljevi zapravo znače u praksi:
Cilj 1: Ukinuti siromaštvo u svim oblicima svugdje.
 Umjesto toga, vidimo da čitave populacije postaju ovisne o državnim subvencijama, što dovodi do
postepenog usmjeravanja društva prema socijalističkom sistemu.
Međunarodni monetarni fond, MMF, hvata nacije u dug iz kojeg nikada ne mogu pobjeći.
Cilj 2: Okončati glad, postići sigurnost hrane i poboljšati ishranu, te promovisati održivu poljoprivredu.
 Međutim, može se primijetiti da se prirodna poljoprivreda malog obima uništava, dok istovremeno multinacionalne korporacije sve
više kontroliraju globalnu proizvodnju hrane putem industrijske poljoprivrede, genetskog inženjeringa i agrohemikalija.
Cilj 3: Osigurati zdrave živote i promovisati dobrobit za sve u svim dobima.
 Međutim, treba napomenuti da se obavezna vakcinacija uvodi svugdje, dok se prirodne metode liječenja potiskuju ili progone.
Kao rezultat toga, ljudi su sve više pod dominacijom farmaceutske industrije, čiji su proizvodi dokazano
čine populaciju bolesnijom, pa čak i smanjuju njen broj.
Cilj 4: Osigurati inkluzivno, pravedno i kvalitetno obrazovanje te promovisati mogućnosti cjeloživotnog učenja za sve.
 Umjesto toga, treba napomenuti da, naročito kao rezultat Agende 21 i 2030, nivo obrazovanja opada širom svijeta.
Uz pomoć obrazovnih standarda i sistema obrazovanja usmjerenog na "zajednički osnov", populacija se manipuliše od
djetinjstva nadalje, tako da ljudi postaju nekritični, prihvataju sve i, kao rezultat, ostaju pasivni.
Cilj 5: Postići rodnu ravnopravnost i osnažiti sve žene i djevojke da ostvare svoj potencijal i postignu jednakost.
 Umjesto toga, treba napomenuti da se prirodna, tradicionalna porodica i načini života razgrađuju, žene se eksploatišu
kao jeftina radna snaga, a djeca se odgajaju od strane države.
 Također smo decenijama pristupali cilju društva bez rodnih razlika.
Dok se promoviše feminizam, sve muške karakteristike se potiskuju.
 Promocija transrodne ideologije dovela je do dramatičnog porasta broja promjena spola među mladima,
što na kraju omogućava državi kontrolu reprodukcije.
Cilj 6: Osigurati dostupnost i održivo upravljanje vodom i sanitarnim uslugama za sve
 Međutim, treba napomenuti da 90% svjetske vode troši industrija sirovina, kojom dominiraju multinacionalne
korporacije, a istovremeno se širom svijeta snažno promoviše privatizacija vodosnabdijevanja.
Danas nekoliko multinacionalnih korporacija dominira globalnim tržištima vode, sve više pretvarajući vodu u
luksuznu robu i istovremeno sprječavajući svaku samodostatnost i nezavisnost stanovništva.
Cilj 7: Osigurati pristup pristupačnoj, pouzdanoj, održivijoj i modernoj energiji za sve.
 Činjenica je, međutim, da je u Njemačkoj, na primjer, širenje obnovljivih izvora energije drastično povećalo cijene električne
energije, a prvenstveno se od potrošača traži da plate račun.
Cilj 8: Promovirati održivi, uključiv i održiv ekonomski rast, puno i produktivno zapošljavanje i dostojanstven rad za sve.
 Međutim, treba napomenuti da globalizacija dovodi do toga da međunarodne korporacije sve više diktiraju radne
uvjete, nemilosrdno iskorištavaju ljude i, istovremeno, preuzimaju ili uništavaju manje kompanije u velikoj mjeri.
Na primjer, samo pet najvećih internetskih kompanija je u proteklih deset godina preuzelo 436
kompanija u vrijednosti od 131 milijardu američkih dolara.
Kao rezultat, na kraju će ostati samo šačica korporacija.
Cilj 9: Izgraditi otpornu infrastrukturu, promovisati inkluzivnu i održivu industrijalizaciju i poticati inovacije.
 Međutim, treba napomenuti da se deindustrializacija odvija u brojnim zemljama, što u nekim
slučajevima dovodi do značajnog porasta nezaposlenosti.
Istovremeno su mnoge zemlje putem "subvencioniranih" zajmova bile navučene na prekomjerni državni dug, odnosno u dugovnu zamku.
Rezultat je rasprodaja domaćih resursa, infrastrukture i radne snage.
Cilj 10: Smanjiti nejednakost među zemljama.
 U jednoj studiji ekonomist Valentin Lang ispitivao je posljedice globalizacije u 147 zemalja između 1970. i
2014. godine i došao do sljedećeg ozbiljnog zaključka:
Iako se razlike u prihodima među zemljama smanjuju, razlike u prihodima unutar populacija se povećavaju.
Dok su prihodi više zarađujuće gornje klase rasli, obično stanovništvo je bio veliki gubitnik.
Međunarodne korporacije često ih gurnu u siromaštvo, glad i beznađe, a one su glavne korisnice globalizacije.
Ove korporacije nemilosrdno iskorištavaju zemlje i njihovo stanovništvo, što dovodi do
povećane nejednakosti umjesto obećanog smanjenja.
Cilj 11: Učiniti gradove i naselja inkluzivnim, sigurnim, otpornim i održivim.
 Ali umjesto toga, potpuni nadzor nad stanovništvom se nameće u ime sigurnosti.
Na primjer, sve više zemalja koristi tehnologiju prepoznavanja lica u svrhe nadzora.
Na javnim mjestima u gradovima lica ljudi se automatski skeniraju i obrađuju pomoću algoritma.
Osim toga, strogi zakoni o oružju imaju za cilj osigurati veću sigurnost.
U stvarnosti, međutim, zabrane oružja ne razoružavaju nijednog kriminalca, već građane koji poštuju zakon, čime se sprječavaju
popularna ustanka i osigurava sigurnost samo oligarha.
Cilj 12: Osigurati održive obrasce potrošnje i proizvodnje
 Umjesto toga, nametanje kaznenih poreza prisiljava ljude da napuste dokazane tehnologije.
Na primjer, zbog poreza na CO2 na potrošnju fosilnih goriva u Njemačkoj, nove elektrane na ugalj se razmontiraju i nastavljaju
raditi u drugim zemljama. Situacija je slična i kod dizel vozila.
 Osim toga, socijalni kreditni sistem po kineskom uzoru se postepeno priprema u ime "Velike reset"
u Njemačkoj i svim ostalim zemljama širom svijeta.
Posljedica je da svako ko se ne ponaša u skladu s vladinom politikom može imati svoja slobode i osnovna
prava ozbiljno ograničena, čak i do te mjere da mu se ugrozi egzistencija, tj. kupovina hrane.
Toliko o istrazi navodnih poboljšanja.
Zaključak: Ako sada uporedimo mnoge ambiciozne i lijepo formulisane ciljeve sa stvarnim razvojem,
vidimo da je ovo slučaj lažnog označavanja, kako se kaže.
Zanimljivo je da se isti simbol koristi za Agendu 2030 kao i za "Veliki reset" koji je planirao WEF.
Međutim, od samoproglašene elite poput Svjetskog ekonomskog foruma ne može se očekivati nikakvo poboljšanje globalne situacije.
Naprotiv, njihov Novi svjetski poredak je, jednostavno rečeno, ništa više od samobogćenja
nekolicine finansijskih oligarha na štetu šire javnosti.
Zato nam jednostavno treba novo, globalno svjesno svjetsko vodstvo koje mora sazrijeti iz samog naroda.
Svako željeno poboljšanje globalne situacije stoga je zajednička zadaća dobro informiranog stanovništva koje
također mora biti spremno preuzeti ličnu odgovornost.