Agenda 21 je akcijski program UN-a koji su usvojile 182 zemlje na Konferenciji o okolišu i razvoju u Rio de Janeiru 1992. godine.
Sadrži konkretne preporuke za djelovanje politike razvoja i okoliša za 21. stoljeće.
S Agendom 2030 koju su UN usvojile 2015. godine, ciljevi Agenda 21 dodatno su razrađeni u skladu s rastućim globalnim
izazovima i sada se podjednako primjenjuju na sve zemlje.
Službeni cilj 17 ključnih točaka Agenda 2030 je suprotstaviti se pogoršanju situacije u
zemljama i poboljšati svijet pod premisom održivosti.
Rezolucija Opće skupštine UN-a iz 2015. navodi: „Odlučni smo osloboditi čovječanstvo tiranije
siromaštva i oskudice te izliječiti i zaštititi naš planet.“
Odlučni smo poduzeti hrabre i transformativne korake koji su hitno potrebni kako bismo
svijet postavili na put održivosti i otpornosti.
Obećavamo da nećemo nikoga ostaviti iza sebe na ovom putovanju koje danas započinjemo.
Međutim, detaljnijim ispitivanjem političkih programa otkriva se da oni dosljedno teže vrlo različitim
ciljevima od onih koji se navodno predstavljaju javnosti.
Imajući na umu ovaj aspekt obmane, Kla.TV je pomno ispitao 12 od 17 ključnih točaka Agenda 2030 i "preveo" ih tako
da gledatelji diljem svijeta mogu usporediti što pozitivno formulirani ciljevi zapravo znače u praksi:
Cilj 1: Iskorijeniti siromaštvo u svim njegovim oblicima posvuda.
Umjesto toga, možemo primijetiti da cijele populacije postaju ovisne o državnim subvencijama, što rezultira
postupnim uvođenjem društva u socijalistički sustav.
Uzrokovane Međunarodnim monetarnim fondom (MMF), nacije upadaju u dužničke zamke iz kojih nikada ne mogu pobjeći.
Cilj 2: Iskorijeniti glad, postići sigurnost hrane i bolju prehranu te promicati održivu poljoprivredu.
Međutim, može se primijetiti da se uništava prirodna, mala poljoprivreda, dok istovremeno multinacionalne korporacije sve
više kontroliraju globalnu proizvodnju hrane kroz industrijsku poljoprivredu, genetski inženjering i agrokemikalije
Cilj 3: Osigurati zdrav život i promicati dobrobit za sve u svim dobima.
Međutim, može se primijetiti da se posvuda uvodi obvezno cijepljenje, a metode prirodnog liječenja potiskuju ili progone.
Zbog toga ljude sve više kontrolira farmaceutska industrija, čiji proizvodi evidentno čine
populaciju bolesnijom, pa čak je i smanjuju.
Cilj 4: Osigurati uključivo i pravedno kvalitetno obrazovanje i promovirati mogućnosti cjeloživotnog učenja za sve.
Umjesto toga, mora se konstatirati da razina obrazovanja opada u cijelom svijetu, posebno kao rezultat Agenda 21 i 2030.
Uz pomoć obrazovnih standarda i obrazovanja temeljenog na "zajedničkoj jezgri" ili "Zajedničkom temeljnom obrazovanju",
stanovništvo se manipulira od djetinjstva nadalje, tako da ljudi postaju nekritični,
prihvaćaju sve i, kao rezultat toga, ostaju pasivni.
Cilj 5: Postići rodnu ravnopravnost i osnažiti sve žene i djevojčice.
Umjesto toga, mora se reći da se prirodni, tradicionalni obiteljski i životni oblici raspadaju, žene se
koriste kao jeftina radna snaga, a djecu odgaja država.
Također se desetljećima približavamo cilju društva bez spola.
Dok se promiče feminizam, sve muške karakteristike se potiskuju.
Promicanje transrodne ideologije dramatično je povećalo broj operacija promjene spola među mladima, što u
konačnici omogućuje da država kontrolira reprodukciju.
Cilj 6: Osigurati dostupnost i održivo upravljanje vodom i sanitacijom za sve.
Međutim, treba napomenuti da 90% svjetske vode troše ekstraktivne industrije kojima dominiraju multinacionalne
korporacije, a istovremeno se diljem svijeta snažno promiče privatizacija vodoopskrbe.
Danas brojne multinacionalne korporacije dominiraju globalnim tržištima vode, čineći vodu sve više i više luksuznom robom, a
istovremeno onemogućuju samopouzdanje i neovisnost stanovništva.
Cilj 7: Osigurati pristup pristupačnoj, pouzdanoj, održivoj i modernoj energiji za sve.
Međutim, činjenica je da je u Njemačkoj, na primjer, širenje obnovljivih izvora energije uvelike povećalo cijene električne
energije i, prije svega, od potrošača se traži da za to plate.
Cilj 8: Promicati održivi, ​​uključivi i održivi gospodarski rast, punu i produktivnu zaposlenost te dostojanstven rad za sve.
Međutim, može se primijetiti da kao rezultat globalizacije međunarodne korporacije sve više diktiraju uvjete
rada, nemilosrdno iskorištavaju ljude i istovremeno preuzimaju ili uništavaju manje tvrtke u velikim razmjerima.
Na primjer, samo pet najvećih internetskih tvrtki u posljednjih je deset godina preuzelo 436
tvrtki vrijednih 131 milijardu američkih dolara.
To znači da će u konačnici ostati samo šačica korporacija.
Cilj 9: Izgraditi otpornu infrastrukturu, promicati široko rasprostranjenu i održivu
industrijalizaciju te podržati inovacije.
Međutim, treba napomenuti da se u mnogim zemljama događa deindustrijalizacija, što u nekim
slučajevima dovodi do značajnog povećanja nezaposlenosti.
Istodobno, mnoge su zemlje bile namamljene u prekomjernu državnu zaduženost, tj. dužničku zamku, „promocijskim“ kreditima.
Rezultat je rasprodaja domaćih resursa, infrastrukture i radne snage.
Cilj 10: Smanjiti nejednakost među zemljama.
U jednoj studiji, ekonomist Valentin Lang ispitao je posljedice globalizacije u 147 zemalja između 1970. i
2014. godine i došao do sljedećeg otrežnjujućeg zaključka:
Iako se razlike u prihodima između zemalja smanjuju, razlike u prihodima unutar stanovništva postaju sve veće.
Dok su se prihodi više klase s višim primanjima povećali, obično stanovništvo je veliki gubitnik.
Često ih u siromaštvo, glad i besperspektivnost guraju međunarodne korporacije koje su glavni dobitnici globalizacije.
Te korporacije nemilosrdno iskorištavaju zemlje i njihovo stanovništvo,
povećavajući nejednakost umjesto obećanog smanjenja.
Cilj 11: Učiniti gradove i ljudska naselja uključivim, sigurnim, otpornim i održivim.
Umjesto toga, promiče se potpuni nadzor stanovništva u ime sigurnosti.
Na primjer, sve više zemalja koristi tehnologiju prepoznavanja lica za nadzor.
Na javnim mjestima u gradovima, lica ljudi se automatski skeniraju i obrađuju pomoću algoritma.
Osim toga, strogi zakoni o oružju imaju za cilj osigurati veću sigurnost.
Zapravo, zabrane oružja ne razoružavaju niti jednog kriminalca, već građane koji poštuju zakon, čime se
sprječavaju narodne pobune i osigurava sigurnost oligarha.
Cilj 12: Osigurati održive obrasce potrošnje i proizvodnje
Umjesto toga, nameću se kazneni porezi kako bi se ljudi natjerali da napuste dokazane tehnologije.
Na primjer, zbog poreza na CO2 na potrošnju fosilnih goriva, nove elektrane na ugljen se u Njemačkoj demontiraju i nastavljaju s
radom u drugim zemljama. Slična je situacija i s dizel vozilima.
Dodatno, sustav društvenog kreditiranja po uzoru na Kinu priprema se korak po korak u ime “Velikog resetiranja”
kako u Njemačkoj, tako i u svim ostalim zemljama svijeta.
Posljedica je da svatko tko se ne ponaša u skladu s vladom može imati ozbiljno ograničene slobode i temeljna prava, uključujući
i sposobnost osiguranja egzistencije, tj. kupnje hrane.
Toliko o istrazi navodnih poboljšanja.
Zaključak: Ako usporedite ove brojne planirane i lijepo formulirane ciljeve sa stvarnim razvojem događaja,
vidjet ćete da je to – kako se kaže – lažna etiketa.
Zanimljivo je da se isti simbol koristi za Agenda 2030 kao i za "Great Reset" koje planira WEF.
Međutim, od samozvane elite poput Svjetskog ekonomskog foruma ne može se očekivati ​​nikakvo poboljšanje ove globalne situacije.
Naprotiv, njihov Novi svjetski poredak, jednostavnim jezikom, nije ništa drugo nego samobogaćenje
nekolicine financijskih oligarha na štetu šire javnosti.
Stoga nam je jednostavno potrebno novo, holistički svjesno svjetsko vodstvo koje mora sazrijeti iz stanovništva.
Svako željeno poboljšanje svjetske situacije stoga je zajednički zadatak dobro informiranog stanovništva koje
također mora biti spremno preuzeti osobnu odgovornost.