Agenda 21 este un program de acțiune al ONU care a fost adoptat de 182 de țări la Conferința privind
mediul și dezvoltarea din 1992 de la Rio de Janeiro.
Acesta conține recomandări specifice privind dezvoltarea și politica de mediu pentru secolul XXI.
Odată cu adoptarea Agendei 2030 de către ONU în 2015, obiectivele Agendei 21 au fost dezvoltate în continuare în
conformitate cu provocările globale în creștere și se aplică acum în mod egal tuturor țărilor.
Scopul oficial al celor 17 puncte-cheie ale Agendei 2030 este de a contracara deteriorarea situației în
țări și de a îmbunătăți lumea, sub premisa durabilității.
Rezoluția Adunării Generale a ONU din 2015 spune: "Suntem hotărâți să eliberăm omenirea de tirania sărăciei și a
lipsurilor și să ne vindecăm și să ne protejăm planeta.
Suntem hotărâți să luăm măsurile îndrăznețe și transformative care sunt necesare de urgență pentru a
pune lumea pe calea durabilității și a rezilienței.
Promitem să nu lăsăm pe nimeni în urmă în această călătorie pe care o începem astăzi împreună."
Cu toate acestea, o examinare mai atentă a programelor politice arată că acestea urmăresc în mod constant obiective complet
diferite de cele care sunt prezentate superficial populației.
Având în vedere acest aspect al înșelăciunii, Kla.TV a analizat cu atenție 12 dintre cele 17 puncte-cheie ale Agendei 2030 și
le-a "tradus", astfel încât telespectatorii din întreaga lume să poată compara ce înseamnă de
fapt în practică obiectivele formulate pozitiv:
Obiectivul 1: Eliminarea sărăciei în toate formele sale, oriunde.
 În schimb, se poate observa că populații întregi devin dependente de subvențiile de stat, ceea ce duce la
orientarea treptată a societății către un sistem socialist.
Prin intermediul Fondului Monetar Internațional (FMI), națiunile cad în capcana datoriilor din care nu mai pot scăpa.
Obiectivul 2: Stoparea foametei, asigurarea securității alimentare și a unei nutriții
îmbunătățite și promovarea agriculturii durabile.
 Cu toate acestea, se poate observa că agricultura naturală, la scară mică, este distrusă, în timp ce, în același timp,
corporațiile multinaționale controlează din ce în ce mai mult producția globală de alimente prin agricultura
industrială, ingineria genetică și produsele agrochimice.
Obiectivul 3: Asigurarea unei vieți sănătoase și promovarea bunăstării pentru toți la toate vârstele.
 Cu toate acestea, se poate observa că vaccinarea obligatorie este introdusă peste tot, iar metodele
naturale de vindecare sunt suprimate sau persecutate.
Ca urmare, oamenii sunt dominați din ce în ce mai mult de industria farmaceutică, ale cărei produse fac în mod
demonstrabil ca populația să fie mai bolnavă, chiar să scadă.
Obiectivul 4: Asigurarea unei educații incluzive, echitabile și de calitate și promovarea
oportunităților de învățare pe tot parcursul vieții pentru toți.
 În schimb, trebuie remarcat faptul că nivelul de educație este în scădere la nivel
mondial, în special ca urmare a Agendei 21 și 2030.
Cu ajutorul standardelor educaționale și al educației către un "nucleu comun", populația este manipulată de la o
vârstă fragedă, astfel încât oamenii să devină necritici, să accepte totul și să rămână pasivi ca rezultat.
Obiectivul 5: Prin egalitatea de gen, abilitarea tuturor femeilor și fetelor pentru a
obține oportunități egale și autodeterminare.
 În schimb, trebuie remarcat faptul că familia naturală, tradițională și aranjamentele de viață sunt
dizolvate, femeile sunt folosite ca forță de muncă ieftină și copiii sunt crescuți de stat.
 De asemenea, ne apropiem de obiectivul unei societăți fără gen de zeci de ani.
În timp ce feminismul este promovat, toate caracteristicile masculine sunt suprimate.
 Promovarea ideologiei transgender a crescut drastic numărul de schimbări de sex în rândul tinerilor, ceea ce înseamnă, în
cele din urmă, că și reproducerea poate fi controlată de stat.
Obiectivul 6: Asigurarea disponibilității și gestionării durabile a apei și canalizării pentru toți
 Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că 90% din apa din lume este consumată de industria materiilor prime, care este
dominată de corporații multinaționale, în timp ce, în același timp, privatizarea
aprovizionării cu apă este promovată la nivel mondial.
În prezent, un număr de corporații multinaționale domină piețele globale de apă, făcând din ce în ce mai mult din
apă un bun de lux și, în același timp, împiedicând populația să devină autosuficientă și independentă.
Obiectivul 7: Asigurarea accesului tuturor la energie la prețuri accesibile, fiabilă, durabilă și modernă.
 Cu toate acestea, în Germania, de exemplu, expansiunea energiilor regenerabile duce la creșterea masivă a
prețurilor la electricitate, iar consumatorii, în special, sunt solicitați să plătească pentru aceasta.
Obiectivul 8: Promovarea creșterii economice susținute, favorabile incluziunii și durabile, a ocupării depline și
productive a forței de muncă și a muncii decente pentru toți.
 Cu toate acestea, se poate observa că, ca urmare a globalizării, corporațiile internaționale dictează din ce în ce
mai mult condițiile de muncă, exploatează oamenii fără milă și, în același timp, preiau
sau distrug companii mai mici pe scară largă.
De exemplu, numai cele mai mari cinci grupuri de internet au achiziționat în ultimii zece ani 436
de societăți în valoare de 131 de miliarde USD.
Ca urmare, în cele din urmă vor rămâne doar câteva întreprinderi.
Obiectivul 9: Construirea unei infrastructuri rezistente, promovarea industrializării favorabile
incluziunii și durabile și stimularea inovării.
 Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că în multe țări are loc dezindustrializarea, ceea ce duce la
creșterea semnificativă a șomajului în unele cazuri.
În același timp, multe țări au fost atrase în supraîndatorare, adică într-o capcană a
datoriei, prin împrumuturi "subvenționate".
Rezultatul este vânzarea resurselor interne, a infrastructurii și a forței de muncă.
Obiectivul 10: Reducerea inegalității între țări.
 Într-un studiu, economistul Valentin Lang a examinat consecințele globalizării în 147 de țări
între 1970 și 2014 și a ajuns la următoarea concluzie:
Deși diferențele de venit între țări se reduc, diferențele de venit în cadrul populației se adâncesc.
În timp ce veniturile clasei superioare cu venituri mai mari au crescut, oamenii obișnuiți sunt marii perdanți.
Aceștia sunt adesea scufundați în sărăcie, foamete și lipsă de perspective de către corporațiile internaționale,
care sunt principalii beneficiari ai globalizării.
Aceste corporații exploatează fără milă țările și populațiile lor, ducând la o creștere
a inegalității în loc de reducerea promisă.
Obiectivul 11: Să facem orașele și cartierele incluzive, sigure, reziliente și durabile.
 Dar, în schimb, în numele securității, se promovează supravegherea totală a populației.
De exemplu, din ce în ce mai multe țări utilizează tehnologia de recunoaștere facială pentru supraveghere.
În locurile publice din orașe, fețele oamenilor sunt scanate automat și prelucrate de un algoritm.
În plus, legile stricte privind armele ar trebui să asigure o mai mare securitate.
În realitate, însă, interzicerea armelor nu dezarmează niciun infractor, ci mai degrabă cetățenii care
respectă legea, ceea ce împiedică revoltele populare și garantează doar securitatea oligarhilor.
Obiectivul 12: Asigurarea unor modele durabile de consum și producție
 În schimb, prin impunerea unor taxe punitive, oamenii sunt forțați să renunțe la tehnologiile dovedite.
De exemplu, din cauza taxei CO2 pe consumul de combustibili fosili din Germania, noile centrale electrice pe cărbune
sunt dezmembrate și continuă să fie exploatate în alte țări. Situația este similară cu cea a vehiculelor diesel.
 În plus, în numele "Marii Reinițializări", atât în Germania, cât și în toate celelalte țări ale lumii, se pregătește pas
cu pas un sistem de credit social după modelul celui din China.
Ca urmare, orice persoană care nu se comportă în conformitate cu guvernul își poate vedea libertățile și drepturile de
bază grav reduse, inclusiv capacitatea de a-și asigura mijloacele de subzistență, adică de a cumpăra alimente.
Atât despre investigația presupuselor îmbunătățiri.
Concluzie: Dacă comparăm acum numeroasele obiective aspirate și frumos formulate cu evoluțiile reale, ne dăm seama că
este vorba - după cum se spune - de o fraudă de etichetare.
Interesant, același simbol este folosit pentru Agenda 2030 și pentru "Marea resetare" planificată de WEF.
Cu toate acestea, nu se poate aștepta nicio îmbunătățire a acestei situații globale de la o elită
autoproclamată precum Forumul Economic Mondial.
Dimpotrivă, Noua lor Ordine Mondială nu este altceva decât îmbogățirea personală a câtorva
oligarhi financiari pe seama publicului larg.
De aceea, avem nevoie pur și simplu de o conducere mondială nouă, conștientă de toate, care trebuie să se nască din popor.
Orice îmbunătățire dorită a situației mondiale este, prin urmare, sarcina comună a unei populații bine
informate, care trebuie, de asemenea, să fie pregătită să își asume responsabilitatea personală.