Agenda 21 je akčný program OSN, ktorý bol prijatý 182 krajinami na Konferencii o životnom
prostredí a rozvoji v roku 1992 v Riu de Janeiro.
Obsahuje konkrétne odporúčania pre rozvoj a environmentálnu politiku v 21. storočí.
Po prijatí Agendy 2030 OSN v roku 2015 boli ciele Agendy 21 ďalej rozvíjané v súlade s rastúcimi globálnymi
výzvami a teraz sa vzťahujú rovnako na všetky krajiny.
Oficiálnym cieľom 17 kľúčových bodov Agendy 2030 je bojovať proti zhoršovaniu situácie v krajinách a
zlepšovať svet na základe predpokladu udržateľnosti.
Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN z roku 2015 znie: "Sme odhodlaní oslobodiť ľudstvo od tyranie
chudoby a nedostatku a uzdraviť a chrániť našu planétu.
Sme odhodlaní podniknúť odvážne a transformačné kroky, ktoré sú naliehavo potrebné na to, aby sa
svet dostal na cestu udržateľnosti a odolnosti.
Sľubujeme, že na tejto ceste, na ktorú sa dnes spoločne vydávame, nenecháme nikoho pozadu."
Pri podrobnejšom skúmaní politických programov však zistíme, že dôsledne sledujú úplne iné ciele, ako
sú tie, ktoré sú povrchne prezentované obyvateľstvu.
S ohľadom na tento aspekt klamania sa televízia Kla.TV podrobne pozrela na 12 zo 17 kľúčových bodov Agendy 2030 a
"preložila" ich, aby diváci na celom svete mohli porovnať, čo pozitívne formulované ciele v skutočnosti znamenajú v praxi:
Cieľ 1: Všade odstrániť chudobu vo všetkých jej formách.
 Namiesto toho možno pozorovať, že celé populácie sú závislé od štátnych dotácií, čo vedie k
postupnému smerovaniu spoločnosti k socialistickému systému.
Prostredníctvom Medzinárodného menového fondu (MMF) sa štáty dostávajú do dlhových pascí, z ktorých sa už nikdy nedostanú.
Cieľ 2: Odstrániť hlad, dosiahnuť potravinovú bezpečnosť a lepšiu výživu a podporovať udržateľné poľnohospodárstvo.
 Možno však konštatovať, že prirodzené, drobné poľnohospodárstvo sa ničí a zároveň nadnárodné korporácie čoraz viac kontrolujú
svetovú produkciu potravín prostredníctvom priemyselného poľnohospodárstva, genetického inžinierstva a agrochemikálií.
Cieľ 3: Zabezpečiť zdravý život a podporovať blahobyt pre všetkých v každom veku.
 Možno však pozorovať, že povinné očkovanie sa zavádza plošne a prírodné liečebné metódy sa potláčajú alebo prenasledujú.
Výsledkom je, že ľudí čoraz viac ovláda farmaceutický priemysel, ktorého produkty preukázateľne
zhoršujú chorobnosť obyvateľstva, ba dokonca ju znižujú.
Cieľ 4: Zabezpečiť inkluzívne, spravodlivé a kvalitné vzdelávanie a podporovať možnosti celoživotného vzdelávania pre všetkých.
 Namiesto toho je potrebné poznamenať, že úroveň vzdelania celosvetovo klesá, najmä v dôsledku Agendy 21 a 2030.
Pomocou vzdelávacích štandardov a výchovy k "spoločnému jadru" je obyvateľstvo od útleho veku manipulované tak, aby sa
ľudia stali nekritickými, všetko prijali a zostali pasívni.
Cieľ 5: Prostredníctvom rodovej rovnosti umožniť všetkým ženám a dievčatám dosiahnuť rovnaké príležitosti a sebaurčenie.
 Namiesto toho treba konštatovať, že sa rozpadá prirodzené, tradičné rodinné a životné usporiadanie, ženy sa
využívajú ako lacná pracovná sila a deti vychováva štát.
 K cieľu bezpohlavnej spoločnosti sa približujeme už desaťročia.
Kým sa presadzuje feminizmus, potláčajú sa všetky mužské vlastnosti.
 Propagácia transrodovej ideológie výrazne zvýšila počet zmien pohlavia medzi mladými ľuďmi, čo v konečnom dôsledku
znamená, že aj reprodukcia môže byť kontrolovaná štátom.
Cieľ 6: Zabezpečiť dostupnosť a trvalo udržateľné hospodárenie s vodou a sanitáciou pre všetkých
 Treba však poznamenať, že 90 % svetovej spotreby vody spotrebuje surovinový priemysel, ktorý ovládajú
nadnárodné korporácie, a zároveň sa na celom svete presadzuje privatizácia zásobovania vodou.
V súčasnosti dominujú na svetových trhoch s vodou viaceré nadnárodné korporácie, ktoré z vody čoraz
viac robia luxusný tovar a zároveň bránia obyvateľom, aby sa stali sebestačnými a nezávislými.
Cieľ 7: Zabezpečiť prístup k cenovo dostupnej, spoľahlivej, udržateľnej a modernej energii pre všetkých.
 Skutočnosť je však taká, že napríklad v Nemecku rozšírenie obnoviteľných zdrojov energie výrazne zvyšuje ceny
elektrickej energie, za čo musia platiť najmä spotrebitelia.
Cieľ 8: Podporovať trvalý, inkluzívny a udržateľný hospodársky rast, plnú a produktívnu
zamestnanosť a dôstojnú prácu pre všetkých.
 Možno však konštatovať, že v dôsledku globalizácie medzinárodné korporácie čoraz viac diktujú pracovné
podmienky, bezohľadne vykorisťujú ľudí a zároveň vo veľkom rozsahu preberajú alebo ničia menšie podniky.
Napríklad len päť najväčších internetových skupín získalo za posledných desať rokov 436 spoločností v hodnote 131 miliárd USD.
V dôsledku toho nakoniec zostane len niekoľko spoločností.
Cieľ 9: Budovať odolnú infraštruktúru, podporovať inkluzívnu a udržateľnú industrializáciu a podporovať inovácie.
 Treba však poznamenať, že v mnohých krajinách prebieha deindustrializácia, ktorá v niektorých
prípadoch spôsobuje výrazný nárast nezamestnanosti.
Mnohé krajiny boli zároveň "dotovanými" úvermi zlákané do nadmerného zadlženia, t. j. do dlhovej pasce.
Výsledkom je výpredaj domácich zdrojov, infraštruktúry a pracovnej sily.
Cieľ 10: Znížiť nerovnosť medzi krajinami.
 Ekonóm Valentin Lang vo svojej štúdii skúmal dôsledky globalizácie v 147 krajinách v rokoch 1970
až 2014 a dospel k nasledujúcim triezvym záverom:
Hoci sa rozdiely v príjmoch medzi jednotlivými krajinami zmenšujú, rozdiely v príjmoch medzi obyvateľmi sa zväčšujú.
Zatiaľ čo príjmy lepšie zarábajúcej vyššej triedy sa zvýšili, obyčajní ľudia sú veľkými porazenými.
Medzinárodné korporácie, ktoré sú hlavnými príjemcami globalizácie, ich často
uvrhnú do chudoby, hladu a bezperspektívnosti.
Tieto korporácie bezohľadne vykorisťujú krajiny a ich obyvateľstvo, čo vedie k zvyšovaniu
nerovnosti namiesto sľubovaného znižovania.
Cieľ 11: Vytvoriť inkluzívne, bezpečné, odolné a udržateľné mestá a štvrte.
 Namiesto toho sa však v mene bezpečnosti presadzuje totálny dohľad nad obyvateľstvom.
Napríklad čoraz viac krajín využíva technológiu rozpoznávania tváre na sledovanie.
Na verejných miestach v mestách sa tváre ľudí automaticky skenujú a spracúvajú pomocou algoritmu.
Okrem toho by prísne zákony o zbraniach mali zabezpečiť väčšiu bezpečnosť.
V skutočnosti však zákazy zbraní neodzbrojujú ani jedného zločinca, ale skôr občanov dodržiavajúcich zákony, čo zabraňuje
ľudovým povstaniam a zaručuje len bezpečnosť oligarchov.
Cieľ 12: Zabezpečiť udržateľné modely spotreby a výroby
 Namiesto toho sú ľudia prostredníctvom sankčných daní nútení opustiť osvedčené technológie.
Napríklad kvôli dani z emisií CO2 zo spotreby fosílnych palív v Nemecku sa nové uhoľné elektrárne rušia a
pokračuje sa v ich prevádzke v iných krajinách. Podobná situácia je aj v prípade dieselových vozidiel.
 Okrem toho sa v Nemecku a vo všetkých ostatných krajinách sveta v mene "veľkého resetu" postupne
pripravuje systém sociálneho kreditu podľa čínskeho vzoru.
Výsledkom je, že každému, kto sa nechová v súlade s vládou, môžu byť výrazne obmedzené jeho slobody a základné práva vrátane
možnosti zabezpečiť si živobytie, t. j. kúpiť si potraviny.
Toľko k vyšetrovaniu údajných zlepšení.
Záver: Ak teraz porovnáme mnohé vytúžené a krásne formulované ciele so skutočným vývojom, uvedomíme
si, že ide - ako sa hovorí - o nesprávne označenie.
Zaujímavé je, že pre Agendu 2030 sa používa rovnaký symbol ako pre "veľký reset", ktorý plánuje WEF.
Od samozvanej elity, akou je Svetové ekonomické fórum, však nemožno očakávať zlepšenie tejto globálnej situácie.
Naopak, ich Nový svetový poriadok nie je ničím iným ako sebaobohacovaním niekoľkých
finančných oligarchov na úkor širokej verejnosti.
Preto jednoducho potrebujeme nové, plne uvedomelé svetové vedenie, ktoré musí vzísť z ľudí.
Akékoľvek želané zlepšenie situácie vo svete je preto spoločnou úlohou dobre informovaného obyvateľstva,
ktoré musí byť pripravené prevziať aj osobnú zodpovednosť.