Агенда 21 је програм акције УН који је усвојило 182 земље на Конференцији о животној
средини и развоју у Рио де Жанеиру 1992. године.
Он садржи конкретне препоруке за деловање у областима развоја и политике заштите животне средине за 21. век.
Са усвајањем Агенде 2030 од стране УН 2015. године, циљеви Агенде 21 су даље развијени у складу са изазовима који су се
појавили широм света и сада се подједнако односе на све земље.
Званични циљ 17 кључних тачака Агенде 2030 јесте да се супротстави погоршању ситуације у
земљама и побољша свет на основу принципа одрживости.
Резолуција Генералне скупштине УН из 2015. године наводи: "Одлучни смо да ослободимо човечанство од тираније
сиромаштва и немаштиње и да исцелимо и заштитимо нашу планету."
Одлучни смо да предузмемо храбре и трансформативне кораке који су хитно потребни да бисмо
свет ставили на пут ка одрживости и отпорности.
Обећавамо да на овом путовању које данас започињемо никога нећемо оставити иза себе.
Међутим, ако се политички програми пажљивије испитају, постаје очигледно да су циљеви који се заправо промовишу константно
веома различити од оних који се представљају јавности.
Имајући у виду овај аспект обмане, Kla.TV је пажљиво испитао 12 од 17 кључних тачака Агенде 2030 и "превео" их
тако да гледаоци широм света могу упоредити шта циљеви позитивно формулисани у пракси заправо значе:
Циљ 1: Искоренити сиромаштво у свим облицима свуда.
 Уместо тога, видимо да целе популације постају зависне од државних субвенција, што доводи до тога да се
друштво постепено усмерава ка социјалистичком систему.
Међународни монетарни фонд (ММФ) заробљава нације у дуговима из којих оне никада не могу да побегну.
Циљ 2: Искорењивање глади, постизање безбедности хране и побољшане исхране, и промовисање одрживе пољопривреде.
 Међутим, може се уочити да се природна пољопривреда малог обима уништава, док истовремено мултинационалне корпорације све
више контролишу глобалну производњу хране кроз индустријску пољопривреду, генетички инжењеринг и агрохемикалије.
Циљ 3: Обезбедити здраве животе и промовисати добробит за све у свим узрастима.
 Међутим, треба напоменути да се обавезно вакцинисање уводи свуда, док се природне методе лечења потискују или прогоне.
Као резултат тога, људи су све више доминирани фармацеутском индустријом, чији су производи доказано
чине становништво болеснијим и чак смањују његов број.
Циљ 4: Обезбедити инклузивно, праведно и квалитетно образовање и промовисати могућности доживотног учења за све.
 Уместо тога, треба напоменути да, посебно као резултат Агенде 21 и 2030, ниво образовања опада широм света.
Помоћу образовних стандарда и система образовања усмереног ка "заједничком језгру", становништво се манипулише
од детињства, тако да људи постају некритични, све прихватају и, као резултат, остају пасивни.
Циљ 5: Постићи родну равноправност и оснажити све жене и девојке да остваре свој потенцијал и постигну равноправност.
 Уместо тога, треба напоменути да се природне, традиционалне породице и начини живота урушавају, жене се
експлоатишу као јефтина радна снага, а децу одгаја држава.
 Такође смо деценијама прилазили циљу друштва без пола.
Док се промовише феминизам, све мушке карактеристике се потискују.
 Промоција трансродне идеологије довела је до драматичног пораста броја операција промене пола међу младима,
што на крају омогућава држави да контролише репродукцију.
Циљ 6: Обезбедити доступност и одрживо управљање водом и санитарним условима за све
 Међутим, треба напоменути да 90% светске воде троши индустрија сировина, којом доминирају мултинационалне
корпорације, а истовремено се широм света снажно промовише приватизација водоснабдевања.
Данас неколико мултинационалних корпорација доминира глобалним тржиштима воде, све више претварајући воду
у луксузну робу и истовремено онемогућавајући становништву самодовољност и независност.
Циљ 7: Обезбедити приступ приступачној, поузданој, одрживој и модерној енергији за све.
 Међутим, чињеница је да је у Немачкој, на пример, проширење обновљивих извора енергије масовно повећало цене електричне
енергије, и да се углавном од потрошача тражи да плате рачун.
Циљ 8: Промовисати одрживи, инклузивни и одрживи економски раст, пуно и продуктивно запошљавање и пристојан рад за све.
 Међутим, може се уочити да глобализација наводи међународне корпорације да све више диктирају услове рада,
беспоштедно експлоатишући људе и истовремено преузимајући или уништавајући мање компаније у великом обиму.
На пример, само пет највећих интернет компанија преузеле су 436 компанија у вредности од 131
милијарду америчких долара током последњих десет година.
Као резултат, на крају ће остати само неколико корпорација.
Циљ 9: Изградити отпорну инфраструктуру, промовисати инклузивну и одрживу индустријализацију и подстицати иновације.
 Међутим, треба напоменути да се деиндустријализација одвија у бројним земљама, што у неким
случајевима доводи до значајног пораста незапослености.
Истовремено су многе земље примамене на прекомерни државни дуг, односно у дужничку замку, кроз "субвенционисане" кредите.
Резултат је распродаја домаћих ресурса, инфраструктуре и радне снаге.
Циљ 10: Смањити неједнакост међу земљама.
 У једној студији економиста Валентин Ланг испитао је последице глобализације у 147 земаља у периоду од 1970. до
2014. године и дошао до следећег опоменајућег закључка:
Иако се разлике у приходима између земаља смањују, разлике у приходима унутар популација се шире.
Док су приходи виших слојева расли, обично становништво је највише изгубило.
Међународне корпорације често их бацају у сиромаштво, глад и безнађе, јер су оне главне кориснице глобализације.
Ове корпорације беспоштедно експлоатишу земље и њихово становништво, што доводи до
повећане неједнакости уместо обећаног смањења.
Циљ 11: Учинити градове и насеља инклузивним, безбедним, отпорним и одрживим.
 Али уместо тога, у име безбедности се уводи потпуни надзор над популацијом.
На пример, све више земаља користи технологију препознавања лица у сврху надзора.
На јавним местима у градовима, лица људи се аутоматски скенирају и обрађују алгоритмом.
Поред тога, строги закони о оружју имају за циљ да обезбеде већу безбедност.
У стварности, међутим, забране оружја не разоружавају ниједног криминалца, већ поштујуће грађане, чиме се спречавају
народна устанка и обезбеђује безбедност само олигарха.
Циљ 12: Обезбедити одрживе обрасце потрошње и производње
 Уместо тога, наметање казнених пореза приморава људе да напусте проверене технологије.
На пример, због пореза на CO2 на потрошњу фосилних горива у Немачкој, нове електране на угаљ се демонтирају и настављају да
раде у другим земљама. Ситуација је слична и код дизел возила.
 Поред тога, социјални кредитни систем по узору на кинески постепено се припрема у Немачкој и свим
осталим земљама широм света у име "Великог ресета".
Последица је да свако ко се не понаша у складу са владином политиком може доживети озбиљно ограничење
својих слобода и основних права, чак и до тога да му се угрози егзистенција, односно куповина хране.
Толико о истрази наводних побољшања.
Закључак: Ако упоредимо бројне амбициозне и лепо формулисане циљеве са стварним развојем, видимо
да је ово случај лажног означавања, како се каже.
Занимљиво је да се исти симбол користи за Агенду 2030 као и за "Велики ресет" који је планирао Светски економски форум.
Међутим, од самопроглашене елите као што је Светски економски форум не може се очекивати побољшање глобалне ситуације.
Напротив, њихов Нови светски поредак је, једноставним језиком, ништа више од самобогаћења
неколико финансијских олигарха на штету опште јавности.
Зато нам једноставно треба ново, глобално свесно светско вођство које мора да сазри изнутра, из народа.
Сваки жељени побољшак глобалне ситуације је стога заједничка задаћа добро информисаног становништва које
такође мора бити спремно да преузме личну одговорност.