Bežični prijenos podataka putem WLAN-a radi na frekvencijama od 2,4 i 5 gigaherca.
Kratki impulsi frekvencije 10 herca ubacuju se u ovu mikrotalasnu radio-transmisiju.
Prof. dr. Lebrecht von Klitzing je otkrio da upravo ovi impulsi mogu izazvati intenzivne poremećaje u tjelesnim procesima.
Pri čestoj upotrebi tijelo može čak formirati i stresnu memoriju, slično načinu na koji bol tokom
dužeg vremenskog perioda formira memoriju bola.
Ovo pamćenje stresa može dovesti do kronične elektrohipersenzitivnosti, oksidativnog stresa i drugih simptoma.
Iako se u medicinskoj oblasti poduzimaju stroge mjere kako bi se osiguralo da pacijenti s bolom ne razviju onesposobljavajuće
sjećanje na bol, razvoj ništa manje agonizirajućeg sjećanja na stres uslijed upotrebe Wi-Fi-ja nije spriječen.
Naprotiv, čak se i škole opremaju Wi-Fi mrežom, iako postoji stvarna alternativa u obliku žičanog LAN-a.
Međutim, nepopravljiva šteta je osobito zabrinjavajuća kod djece jer su još u rastu.
Nekako se čini da je to u skladu s trenutnim duhom vremena i općom medijskom politikom da gotovo isključivo čujemo mišljenja
stručnjaka koje su kupile velike korporacije, dok se nezavisni stručnjaci kojima je javno
zdravlje na srcu gotovo potpuno zanemaruju.
Međutim, kako bi se izbjegla tragična šteta, neophodno je bez pristranosti saslušati sva stručna mišljenja.