Kao sjeme padaš u zemlju,
pokriveno, često potlačeno, bez svjetla ‒
često očajni, rezignirani jer se ništa ne događa,
bez nade, bez snage, bez pogleda.
Čuda se nikada inače ne događaju
sama, bez snage ili moći.
Sami popunjavate nedostaci i rado prihvaćate cijenu,
jer znaš da božansko raste.
Ustanite i povisite glas, ustanite i pokažite svoje lice.
Rastete iznad sebe, vaši korijeni duboki i čvrsto ‒
ne bojiš se sada ni smrti ni vraga!
Što mogu sama kretati, što mogu sama,
pitaš se, okreneš se i ne vjeruješ svojim očima ‒
toliko božanskog raste na jutarnjem svjetlu!
Samo sam ja taj koji se računa, svi sada vide, ja i ti, sjedinjeni u svojim srcima.
Što mi nedostaje, što nas muči, ne osuđujem,
jer ja sam ispunjavam svaki nedostatak.
Ustani i stoj kad oluja dođe, stoj čvrsto, postani svjetlo s nama ‒
dok tama ne pobjegne i oluja ne prođe,
sve dok cijelo čovječanstvo ne vidi Boga u sebi.
Upoznaj sebe, upoznaj tko smo, upoznaj svoju božansku prirodu!
Uzmi sudbinu u svoje ruke, za sebe i za svaku zemlju
i s nama izgraditi novi svijet.
Ustanite i povisite glas, ustanite i pokažite svoje lice.
Rastete iznad sebe, vaši korijeni duboki i čvrsto ‒
ne bojiš se sada ni smrti ni vraga!
Ustani i stoj kad oluja dođe, stoj čvrsto, postani svjetlo s nama ‒
dok tama ne pobjegne i oluja ne prođe,
sve dok cijelo čovječanstvo ne vidi Boga u sebi.
Dok tama ne pobjegne i oluja ne prođe,
sve dok cijelo čovječanstvo ne vidi Boga u sebi.