Tvångsvaccinering - hur historien upprepar sig
Är du medveten om att kampen mot tvångsvaccinering inte är ett nytt fenomen?
Precis som det fanns världsomfattande försök att införa obligatorisk
smittkoppsvaccinering för långt över 100
år sedan, fanns det redan då en välorganiserad motståndsrörelse.
I sin bok "Impf-Friedhof" från 1912 dokumenterar ingenjören
och vaccinationskritikern Hugo Wegener mer än 36 000 vaccinationsskador
baserade på enskilda fall.
Följande fakta finns dokumenterade i boken:
Vaccinatörer, myndigheter och regeringar har strävat
efter att förneka, förneka och demonisera uppenbara
vaccinskador som en följd av detta
med en fräckhet som överskrider alla gränser för vad som är tillåtet.
Dr med.
Seltz från Baden Baden skrev däremot om ett fall:
"Om ett 5 månader gammalt, tidigare friskt barn får stigande
feber dagen efter vaccinationen, om bronkit, meningit och lymfadenit diagnostiseras medicinskt
och om döden inträffar inom 4 dagar på grund av hjärtförlamning,
då är detta en så uppenbar vaccinskada att det
krävs ett nästan kriminellt mod för att vilja förneka
detta orsakssamband.
" Flera andra läkare från södra Tyskland uttryckte liknande åsikter.
Statistik förfalskades för att bevisa att smittkoppor
var lindrigare och orsakade färre dödsfall hos
vaccinerade än hos ovaccinerade personer.
Läkarna kände sig inte ansvariga för sina handlingar.
Vaccinatörerna och hälsomyndigheterna tonade ner konsekvenserna av vaccinationerna.
I en rapport från en militärläkare rapporterades t.ex. personer
som blivit sjuka efter vaccinering som "sjuka i smittkoppor", trots att
det uppenbarligen rörde sig om biverkningar av vaccinationen.
Redan på 1700-talet var det känt att vaccinering inte var tillåten under smittkoppor,
vilket kan läsas i den officiella tidningen för den kungliga regeringen i Köln.
Under smittkoppsepoken runt 1849 var dock kravet på vaccination ännu starkare.
Det fanns knappast någon i Italien som inte var immuniserad,
men det var där de flesta smittkoppsutbrotten registrerades.
I boken beskriver författaren hur hygien och renlighet, god ventilation, rena kläder och en
näringsrik växtbaserad kost skyddar mot alla sjukdomar.
Detta visades av den preussiska arméns frihet från smittkoppor,
som huvudsakligen berodde på ökad renlighet med tvagningar och omväxlande duschar
och bättre ventilation i besättningens bostads- och sovutrymmen.
Föräldrarna frågade varför de skulle utsätta sina barn för riskerna med
vaccinering om de ändå dog i epidemin?
Under den stora smittkoppsepidemin 1870-1872 vaccinerades 96 procent av offren i Tyskland.
Ändå antogs den kejserliga vaccinationslagen 1874.
Även om lagen ursprungligen inte föreskrev tvång, användes tvång ändå.
Wegener skriver om den dagliga förvrängningen av lagar, påtvingandet
av dogmer och påtvingandet av sanningar med hjälp av polismakt.
Man kunde se hur människor, utan rättigheter och försvarslösa, var utlämnade till statens nåd.
Det fanns ingen mer rätt.
Folk frågade redan då: Var finns de rättslärda, domarna och advokaterna?
I takt med att vaccinernas ineffektivitet och faror blev alltmer kända växte protesterna
från allmänheten över hela världen.
En av århundradets största händelser ägde rum 1885 i
den engelska industristaden Leicester.
Människorna där har visat
hur man kan stå emot en tyrannisk regerings krav på tvångsvaccinering.
Genom en kampanj med icke-våldsprotester och civil olydnad
lyckades de göra vaccinationslagarna praktiskt taget ogiltiga.
Regeringen i Leicester ersattes så småningom och tvångsvaccinering avskaffades.
Mot bakgrund av hotet om ett generellt vaccinationskrav mot coronaviruset hösten 2022 uppstår frågan om mänskligheten kommer att vara beredd att lära av historien?