У својој књизи „Inside Corona“, истраживачки новинар Томас Рипер описује
СЗО као кључну организацију у вези са пандемијама. Она одлучује
када ће бити проглашена пандемија и одговорна је за међународно
одобрење вакцина. Њене препоруке владама нису све обавезујуће,
али имају велики утицај. Стога је важно испитати који су људи и организације
извршили утицај на одлуке СЗО.
Једна под-организација СЗО која игра важну улогу током пандемије
је Одбор за праћење глобалне одбранбене спремности, или скраћено ГПМБ.
Врло мало људи би икада чуло за то.
У својој књизи, Рипер детаљно разматра ГПМБ.
2018. године, непосредно пре избијања пандемије КОВИД-19, СЗО
и Светска банка су основали ГПМБ. Она подноси годишњи извештај СЗО
који показује колико су поједине земље припремљене за пандемију.
аједно са владама, агенцијама УН, невладиним организацијама и корпорацијама,
има за циљ да прикупи новац за побољшање спремности за пандемију.
Томас Рипер објашњава шта то значи у пракси: „Дакле, опет се ради о
инструменту којим би владе требало дубоко да завуку руку у џеп
како би невладине организације и корпорације онда могле да размисле о томе на
шта би могле да утроше новац пореских обвезника који су добили од влада.”
У управном одбору ГПМБ-а седе утицајни људи из познатих невладиних организација.
На пример, Крис Елиас, шеф Фондације Бил и Мелинда Гејтс (БМГФ), Елхаџ Ас Си
и Џереми Фарар из фондације Wellcome Trust. После БМГФ-а,
ово је друга најбогатија фондација на свету која промовише медицинска истраживања.
Генерални директор Елхадј Ас Си појавио се убрзо након оснивања ГПМБ-а
као главни говорник у игри симулације пандемије у фебруару 2019.
на безбедносној конференцији у Минхену.
Наслов годишњег извештаја ГПМБ-а за 2019. кад још није било пандемије, је гласио:
„Свет у ризику“. У извештају се тражи више новца за превенцију пандемија.
Годишњи извештај за 2020. тражи 40 милијарди долара годишње за превенцију пандемије.
Економска штета изазвана пандемијом ковид-19 коштала би 11 билиона долара
и коштала би још 10 билиона долара у будућности.
Затим, ГПМБ представља ове издатке као „спас“ од будућих пандемија, са трошком
од само 5 долара по особи у свету за бољу припремљеност за будуће пандемије. Међутим,
поставља се питање да ли су ови економски трошкови заиста узроковани пандемијом,
а не мерама које препоручује СЗО, као што су блокада и затварање граница?
У годишњем извештају за 2021. ГПМБ извештава о преко 17 милиона жртава короне.
Према Риперу, овај број је веома преувеличан. Према Универзитету Џонс Хопкинс,
пет милиона људи је званично умрло од ковида-19 широм света (од октобра 2021.).
О огромној колатералној штети као резултат мера
које су владе спровеле по препоруци СЗО се не говори.
Уопште се не дискутује о томе да ли су ове драстичне мере биле оправдане,
критикује Томас Рипер. Према подацима Организације за храну и пољопривреду,
само број гладних порастао је на 70 до 161 милиона, јер су мере карантена
и затварање граница довели до губитака у жетви и сетви.
Али ко има користи од спровођења мера СЗО? Ко има користи од драматизације мера
предострожности од пандемије?
Да се сетимо: доносиоци одлука у
ГПМБ-у су највиши представници утицајних невладиних организација Била Гејтса и
Wellcome Trust-а. Они подносе „предлоге стручњака“ генералном директору СЗО,
које затим СЗО препоручује земљама света.
Ови кораци откривају да нису "прави"
стручњаци или владе ти који доносе одлуке о томе како се носити са пандемијом,
већ посланици управо оних који са пандемијом праве бизнис свог живота.
Томас Рипер пише: „Сам Бил Гејтс надгледа расподелу милијарди
које су државе ставиле на располагање од почетка 2020. за борбу против ковид-19,
јер оне иду невладиним организацијама и организацијама
које он у потпуности или највећим делом контролише.”
Између осталог, Гејтс има удела и у производњи вакцина BioNTech и Pfizer. Исто тако и
у компанијама које зарађују помоћу система за тестирање и дијагностику,
као што су брзи тестови за ковид 19.
Лечење оболелих од ковида 19 му такође доноси новац јер улаже у компаније
које производе антитела на ковид 19.
Пример „Фондације Била и Мелинде Гејтс“ (БМГФ) јасно показује како игра функционише:
доносиоци одлука из утицајних невладиних организација
управљају одлукама СЗО и онда профитирају од спроведених мера СЗО
кроз своје учешће у релевантним корпорацијама.
Ове махинације нас враћају на тему „Забрана профитирања од кризе!“, на коју је Кла.ТВ
више пута указивала. Поставља се питање да ли би се одлуке у СЗО
и даље доносиле на исти начин да постоји глобална забрана профитирања од криза?
У приказаној емисији пронаћи ћете више информација о глобалној кампањи
„Криза-профит-забрана!“ коју је покренуо оснивач Кла.ТВ Иво Сасек: https://www.kla.tv/aktion/#de