Заједничка нит се може видети у светским догађајима у последњих неколико деценија:
кад год су САД и њени савезници војно интервенисали у некој земљи,
дотична земља је доживљавала нестабилност, поделу кроз грађанске ратове,
осиромашење становништва све до потпуног уништења. Пре него што су западне силе
САД, Велика Британија и Француска интервенисале 19. марта 2011
из наводно хуманитарних разлога,
Либија је под наводним диктатором Моамером ел Гадафијем била богата и стабилна
земља са највишим социјалним достигнућима у целој Африци.
На велико незадовољство Сједињених Држава,
Гадафи је желео да уведе сопствену валуту са покрићем у злату,
што би представљало конкуренцију долару као светској валути.
Као директан резултат, и Либија је такође дестабилизована у оквиру „арапског пролећа“
финансираног од запада, тако да је на крају око 30.000 људи погинуло,
а 60.000 је повређено, остављајући за собом хаотичну земљу.
За разлику од руског војног интервенисања у Украјини,
западне силе нису биле подвргнуте никаквим санкцијама
упркос њиховом разорном чину разарања
и светска штампа их ни на који начин није осудила.