Răscoale țărănești în Olanda - ce se ascunde în spatele lor?
Mass-media publică a acordat puțină atenție acțiunilor de protest
ale fermierilor olandezi care au avut loc de la începutul lunii iulie.
Factorul declanșator a fost planul privind azotul prezentat
de ministrul olandez pentru natură și politica privind azotul
van der Wal, la începutul lunii iunie.
Acest plan prevede o reducere a emisiilor
de azot cuprinsă între 12 și 95 la sută, în funcție de provincie.
Acest lucru ar trebui să reducă la jumătate poluarea cu amoniac până în 2030.
În termeni concreți,
acest lucru ar însemna interzicerea utilizării îngrășămintelor azotate
și reducerea cu 30% a numărului de vite pe care un fermier are voie să le dețină.
Acest lucru se datorează faptului că ureea excretată de animale produce amoniac,
care este eliberat în mediul înconjurător sub formă de dejecțiilor lichide de exemplu.
Potrivit estimărilor guvernului, măsurile ar forța
închiderea a aproximativ 30% din cele
53.000 de ferme actuale, în special a fermelor mai
mici și a celor de familie.
Acest plan a provocat un mare resentiment în rândul fermierilor din Olanda.
Ei se simt trădați,
deoarece ar fi urmat toate regulile și ar fi făcut investiții de durată.
Le lipsește o perspectivă pentru agricultură.
De atunci, ei atrag atenția asupra lor prin diverse acțiuni de protest:
blochează în mod repetat drumurile, dar și intrările în supermarketuri și manifestează în fața
clădirilor guvernamentale pentru a-și face cunoscută nemulțumirea.
Dar nu cumva aceste presupuse măsuri de protecție
protecție a mediului sunt mult mai mult decât se observă la prima vedere?
Și de ce sunt promovate aceste măsuri într-un moment în care se anunță o iminentă lipsă
de alimente din cauza conflictului din Ucraina?
Nu ar trebui ca o politică globală să aibă ca obiectiv un surplus de alimente?
Olanda nu este singura țară
în care fermele sunt amenințate cu dispariția.
Astfel, portalul informativ OffGuardian relatează că,
atât în Marea Britanie, cât și în SUA,
au fost înființate proiete de compensație a fermierilor pentru ca aceștia
să renunțe la profesia lor și să-și pună terenurile la dispoziția statului.
În SUA, peste 35,2 milioane de hectare de terenuri agricole au fost deja vândute investitorilor.
Sub pretextul gripei aviare, milioane de găini au fost distruse în SUA,
cel mai mare exportator mondial de pui și ouă, dar și
dar și în Franța, Canada și Marea Britanie.
În plus, prețul gazului și al petrolului este în creștere de mai mult timp.
Împreună cu sancțiunile anti-rusești,
care fac aproape inevitabilă o lipsă de gaz și petrol,
această evoluție exercită o presiune asupra fermierilor care lucrează la nivelul de subzistență.
De multe ori, aceștia nu își mai pot permite să suporte costurile crescute ale combustibilului și energiei.
De asemenea, fabricile de lactate trag un semnal de alarmă.
Fără gaz, laptele nu poate fi prelucrat.
Brânza, laptele și untul ar putea lipsi de pe rafturile supermarketurilor în viitor.
În concluzie, se anunță o catastrofă aproape totală pentru aprovizionarea cu alimente în Occident.
Este aceasta o coincidență sau poate chiar o situație provocată în mod deliberat?
La 28 iulie 2020, Fundația Rockefeller a publicat raportul "Reset the Table:
Meeting the Moment to Transform the U.S. Food System“ veröffentlicht.
Raportul vorbește despre efecte grave asupra
aprovizionării cu alimente care
la vremea respectivă încă nici nu existau.
Fundația Rockefeller a văzut în transformarea
totală a întregului sistem alimentar și a lanțului
de aprovizionare asociat o soluție pentru a rezolva criza.
Cu doar o lună mai devreme, Forumul Economic Mondial (FEM)
a anunțat "Marea Resetare" cu o viziune similară.
În acest scop, FEM a publicat un raport comun cu ONU intitulat
„Transforming Food Systems: Pathways for country-led innovations“
Acesta abordează digitalizarea și centralizarea
producției de alimente ca pe o soluție importantă.
Craig Rucker, președintele Comitetului pentru un viitor constructiv (CFACT),
a declarat pentru Epoch Times că ONU, FEM și marile companii
precum BlackRock și Vanguard lucrează
împreună pentru a prelua controlul asupra hranei mondiale.
Această evoluție este, într-adevăr, vizibilă în prezent în Ucraina,
unde giganții agroindustriali și biotehnologici Monsanto,
DuPont și Cargill achiziționează suprafețe uriașe de terenuri agricole.
Împreună, aceste companii americane au cumpărat deja
aproximativ 17 milioane de hectare de terenuri agricole în estul și sudul Ucrainei.
În ceea ce privește Monsanto și DuPont, BlackRock și Vanguard sunt acționari importanți.
Să revenim acum la protestele fermierilor din Olanda:
Din acest punct de vedere, măsurile adoptate acolo servesc oare cu adevărat la "salvarea naturii"
" și la "combaterea schimbărilor climatice"?
Sau asistăm la punerea în practică
a obiectivelor FME prin centralizarea producției alimentare?
Acest lucru ar trebui neapărat ținut sub observație.