ES taikos projektas kariauja!
Tai grindžiama ES vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams Josepo Borrello
pareiškimais Miuncheno 2023 m. saugumo konferencijoje.
Jis teigia, kad Ukraina negali laimėti karo be amunicijos.
Borrellas sakė: Esame karo režime. Dabar reikia greitai reaguoti.
Yra karo režimas
ES žada Ukrainai padėti su šaudmenimis
ES dviem milijardais eurų didina karinę pagalbą
Milijonas granatų per dvylika mėnesių
Valstybės narės nori per dvylika mėnesių iš viso pateikti Ukrainai milijoną artilerijos šaudmenų.
Nuspręsta dėl ES karinio mokymo misijos Ukrainoje
Europos Sąjunga, taigi ir kiekvienas ES pilietis (!), kariauja su Rusija.
Šiame dokumentiniame filme Kla.TV atskleidžia ES istoriją ir sprendimus priimančius asmenis - nuo
įkūrėjų iki dabartinių aukščiausio lygio politikų.
Kas valdo Europos Sąjungą ir kokių tikslų ji iš tikrųjų siekia?
Pradžioje sužinokite, kaip ES kariauja su Rusija.
Tolesniuose skyriuose nagrinėjame klausimą, kaip tai galėjo įvykti.
1 SKYRIUS - Europos Sąjunga kariauja
2012 m. gruodžio 10 d. Europos Sąjungai paskirta Nobelio taikos premija.
Praėjus 10 metų ES dalyvauja Rusijos ir Ukrainos kare ir tiekia milijardus karinių prekių.
Vietoj to, kad būtų mažinamas konflikto intensyvumas ir sutelkiamas dėmesys į
taikos derybas, karas dar labiau įsiplieskia.
ES iki šiol skyrė 4,5 mlrd. eurų kariniam įsikišimui, ginklams ir įrangai Rusijos ir Ukrainos kare.
Dabartinė Europos Sąjungos karo politika sumaniai maskuojama kaip taikos politika.
Taikos priemonė - taip vadinama ES karo finansavimo priemonė, iš kurios skiriamos lėšos dalyvavimui kare.
2023 m. sausio 10 d. Briuselyje ES ir NATO taip pat pasirašė būsimą strateginio bendradarbiavimo susitarimą.
Kadangi ES kariniu požiūriu dalyvauja Rusijos ir Ukrainos kare, visa ES jau yra
įsitraukusi į karą, kurį vykdo ne ES valstybė narė.
Tai kelia ir provokuoja trečiojo pasaulinio karo ir karo išplitimo Europos teritorijoje pavojų.
ES taip pat kariauja ekonominį karą su Rusija.
Nuo 2014 m., kai Rusija aneksavo Krymą, ir ypač nuo 2022 m. vasario mėn., kai prasidėjo Rusijos ir
Ukrainos karas, Rusijai buvo įvesta daug sankcijų.
Tačiau jos daugiausia įtakos turi Europai, ypač Europos gyventojams, nes dėl sankcijų
kyla energijos kainos ir infliacija Europoje.
Dabartinė ES užsienio ir saugumo politika taip pat aiškiai rodo, kad ES šalys paklūsta ES vadovybės nurodymams!
Taip yra nepaisant to, kad vienbalsiškumo principas taikomas visiems svarbiems ES lygmens sprendimams, kaip
antai ginklų tiekimo ir sankcijų atveju, todėl kiekviena valstybė de facto turi veto teisę.
Jei tik viena šalis būtų balsavusi prieš, dalyvavimas kare būtų neįvykęs.
Šis vienbalsiškumo principas ir veto teisė taikomi Europos Sąjungos Taryboje priimamiems
sprendimams dėl užsienio ir saugumo politikos.
Balsuojant dėl ginklų tiekimo ir sankcijų, Europos Sąjungos Tarybą sudaro ES valstybių narių užsienio reikalų ministrai.
Tokios šalys kaip Vengrija ir Austrija, kurios nedalyvauja ginklų tiekime, sudaro sąlygas jį vykdyti
pasinaudodamos konstruktyvaus susilaikymo galimybe.
Nors balsuodami jie susilaiko, jie nepasinaudoja savo veto teise ir nebalsuoja prieš dalyvavimą kare.
Kodėl nepasinaudojama šia veto teise ir kodėl net tokia neutrali šalis kaip Austrija
nebalsuoja prieš ir taip neleidžia dalyvauti kare?
Norėdami atsakyti į šį klausimą, turime suprasti, kaip veikia ES ir kaip ji organizuota.
2 SKYRIUS - Narystė ES lemia nacionalinio suvereniteto atsisakymą
ES ištakos siekia šeštąjį dešimtmetį.
1950 m. gegužės 9 d. tuometinis Prancūzijos užsienio reikalų ministras Robertas Schumanas pristatė idėją,
kad Prancūzijos ir Vokietijos anglių ir plieno gamyba turėtų būti pavesta bendram organui.
Šis planas įėjo į istoriją kaip Šumano planas, o 1951 m. balandžio mėn. buvo įkurta Europos anglių ir plieno bendrija.
Todėl ES kasmet gegužės 9 d. švenčia Europos dieną.
Šiandien ES yra 27 Europos valstybių, kuriose iš viso gyvena 450 mln. gyventojų, sąjunga.
Laikui bėgant ES vis labiau formavosi kaip politinė sąjunga, kuri įgijo vis didesnę įtaką ir politinę galią valstybėms narėms.
1957 m. Romos sutartimi Belgijos, Italijos, Liuksemburgo, Nyderlandų, Prancūzijos, Vokietijos
Federacinės Respublikos, Liuksemburgo ir Prancūzijos valstybės įsteigė Europos ekonominę bendriją.
1987 m. Bendrija, iki tol daugiausia dėmesio skyrusi ekonominiam bendradarbiavimui, buvo pertvarkyta į politinę sąjungą.
1992 m. Mastrichto sutartimi buvo papildyta bendra užsienio ir saugumo politika.
Vėlesnėse reformų sutartyse - paskutinėje Lisabonos sutartyje, kuri įsigaliojo 2009 m. - ES viršvalstybinė
politinė kompetencija buvo nuolat plečiama, o nacionalinių vyriausybių įgaliojimai mažinami.
ES viršnacionalinė kompetencija buvo laipsniškai plečiama keliose reformų sutartyse, o paskutinė - 2009 m. Lisabonos sutartyje.
Todėl dabar apie 90 % ES valstybių narių teisės aktų yra susiję su ES teisės aktų įgyvendinimu.
Tai yra didžiulis ES valstybės narės suvereniteto apribojimas ir rodo didžiulę įtaką teisės aktams.
Kad įsigaliotų Lisabonos sutartis, ją turėjo ratifikuoti visos 27 ES valstybės narės.
Tačiau kas atsitinka, jei šalies gyventojai nepritaria ratifikavimui?
Kaip ES sprendžia nepageidaujamo elgesio balsuojant problemą?
Po to, kai 2008 m. Airijos gyventojai referendume atmetė Lisabonos sutartį, buvo surengtas naujas balsavimas.
2009 m. vykusiame antrajame referendume Airijos gyventojai galiausiai nubalsavo už.
Šiame kontekste taip pat stebina tai, kad ES vyriausybė imasi labai griežtų veiksmų prieš savo valstybes nares, jei jos
priima įstatymus ar reformas, kurie nepatinka ES Komisijai.
Štai keletas pavyzdžių:
26.10.2022 | Dabar ES prieš Lenkiją išsitraukia milijardinį plaktuką
13/12/2022 | ES iš Vengrijos atsiima 6,3 mlrd. eurų
29/09/2022 | ES Komisija pradėjo kelias procedūras prieš Vokietiją
Tikriausiai neatsitiktinai visų nacionalinių valstybių suverenitetas vis dažniau
perduodamas aukštesnei valdžiai - šiuo atveju ES.
Žoržo Bertuano (Georges Berthoin), kuris buvo vieno iš ES įkūrėjų Žano Monė (Jean Monnet) personalo
vadovas, pareiškimas leidžia suprasti, kas už to slypi:
2010 m. duodamas interviu Berthoinas sakė: Tai, kas buvo įgyvendinta Europoje, vieną dieną bus
galima pritaikyti pasaulinės vyriausybės lygmeniu.
Būtent tai yra didysis XXI amžiaus iššūkis.
Įspūdingas to pavyzdys - Džordžo Bušo vyresniojo kalba Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje 1990 m.,
kai jis buvo Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas.
Jame jis teigė, kad tikisi sukurti naują pasaulio tvarką.
Toliau išvardijami šios naujosios pasaulio tvarkos, susijusios su Europos Sąjunga, sumanytojai ir architektai.
3 SKYRIUS - ES įkūrėjai: jų tikslai, finansuotojai ir klientai
Be Roberto Šumano, tarp svarbiausių ES įkūrėjų minimi valstybės veikėjai Richardas Coudenhove-Kalergi, Jeanas Monnet,
Paulis-Henri Spaakas, Walteris Hallsteinas ir Józefas Retingeris.
1 Richard Coudenhove-Kalergi (1894-1972)
Po Pirmojo pasaulinio karo Europos tautos buvo įvairiai bandomos suvienyti į vieną valstybę.
Viena iš jų - Europos Sąjunga, kurią 1922 m. įkūrė austras Richardas Coudenhove-Kalergi.
Baronas Louisas Rothschildas rėmė paneuropinį judėjimą ir suvedė Coudenhove-Kalergi su Hamburgo bankininku Maxu Warburgu.
Jis paaukojo 60 000 aukso markių judėjimui pradėti.
1946 m. Didžiosios Britanijos ministras pirmininkas ir masonas Vinstonas Čerčilis (Winston Churchill)
Ciuriche pasakė kalbą, kurią parašė Coudenhove-Kalergi.
Jame jis ragino įkurti Jungtines Europos Valstijas.
1948 m., pirmininkaujant Čerčiliui, Hagoje pagaliau buvo surengtas Europos judėjimo kongresas,
kuriame vėliau buvo įkurta Strasbūro Europos Taryba.
Coudenhove-Kalergi pats buvo masonas ir 1947 m. įkūrė originalią masonų ložę PAN-EUROPA.
Masonų tyrimų ložė Quatuor Coronati savo 1995 m. išleistame leidinyje apie Paneuropinį judėjimą atvirai pripažino,
kad Coudenhove-Kalergi savo politinę organizaciją visame pasaulyje sukūrė padedamas masonų ložės aparato.
Tarp žinomų rėmėjų buvo tokie masonai kaip Otto von Habsburgas, Hjalmaras Schachtas, Ludwigas Nathanielis Rothschildas,
Konradas Adenaueris, Felixas Warburgas ir Jeanas Monnet.
2. Jeanas Monnet (1888-1979) ir Robertas Šumanas (1886-1963)
Masonas Jeanas Monnet parašė istorinę deklaraciją, kuria tuometinis Prancūzijos užsienio reikalų
ministras Robertas Schumanas 1950 m. gegužės 9 d. pristatė Europos anglių ir plieno bendrijos įkūrimą.
1958 m. Robertas Šumanas buvo išrinktas pirmuoju Strasbūre įkurto Europos Parlamento, kuris pakeitė Europos
anglių ir plieno bendrijos Jungtinę asamblėją, pirmininku.
Jeanas Monnet 1952-1955 m. buvo pirmasis Europos anglių ir plieno bendrijos pirmininkas.
Tuo metu Žanas Monė vadovavo Žoržo Bertuanas (Georges Berthoin).
1973 m. D. Berthoinas taip pat buvo vienas iš Trišalės komisijos, Davido Rockefellerio ir Henry Kissingerio įkurtos organizacijos,
kuri buvo pasaulinės šešėlinės vyriausybės dalis, įkūrėjų.
1975 m. Berthoinas tapo Trišalės komisijos Europos prezidentu.
3. Józef Retinger (1888-1960)
Lenkų masonas Józefas Retingeris buvo vienas pagrindinių Europos judėjimo po Antrojo pasaulinio karo architektų.
Jos pamatinis akmuo buvo padėtas 1948 m. Hagoje vykusiame Europos kongrese.
Pirmininkaujant Vinstonui Čerčiliui, dalyvavo 700 delegatų.
Suvažiavimui, be kita ko, pirmininkavo Józefas Retingeris.
Vėliau vykusiame posėdyje buvo pasirengta Europos Tarybos įkūrimui ir nuspręsta įkurti Europos ekonominę sąjungą.
1948-1950 m. Józefas Retingeris buvo Europos judėjimo generalinis sekretorius.
Jis taip pat buvo laikomas vienu iš neformalių Bilderbergo konferencijų, kurias 1952-1954
m. inicijavo Davidas Rockefelleris, įkūrėjų.
Vėliau jis buvo nuolatinis Bilderbergo grupės sekretorius iki pat savo mirties 1960 m.
Bilderbergo konferencija nuo 1954 m. yra išskirtinis pasaulio lyderių susitikimas.
Jis vyksta kartą per metus už uždarų durų, be jokio viešumo ir visiškai slaptai.
Anksčiau mažai žinomi dalyviai dažnai netrukus po apsilankymo Bilderberge užima aukštus postus.
Europos ekonominės bendrijos gimimo liudijimas yra 1957 m. Romos sutartis.
Britų istorikas Richardas Aldrichas atskleidė, kad jie atsirado 1956 m. Bilderbergo susitikime.
4 Paul-Henri Spaak (1899-1972)
1950-1955 m. Belgijos ministras pirmininkas Paulis-Henri Spaakas buvo Europos judėjimo pirmininkas ir suvaidino lemiamą
vaidmenį kuriant institucijas, kurios virto Europos Sąjunga.
Spaakas reguliariai susitikdavo su Jeanu Monnet, Robertu Schumanu, Walteriu Hallsteinu ir Konradu Adenaueriu privačiuose
Jeano Monnet namuose, kad aptartų ES įgyvendinimą ir įvedimą.
Ten nuolat lankydavosi ir vienas iš Rokfelerių šeimos finansuojamos Užsienio
santykių tarybos įkūrėjų Walteris Lippmannas.
5 Walter Hallstein (1901-1982)
Vokiečių teisininkas ir politikas Walteris Hallsteinas prisidėjo prie 1958 m. sausio 1 d. įsigaliojusios
Europos ekonominės bendrijos (EEB) sutarties rengimo.
1958-1967 m. J. Hallsteinas buvo pirmasis EEB komisijos pirmininkas, o vėliau iki 1974 m.
- Tarptautinio Europos judėjimo pirmininkas.
Šiame kontekste verta paminėti, kad Hallsteinas 1958 m. dalyvavo Bilderbergo konferencijoje.
Tėvai įkūrėjai rodo, kad ES įkūrė ir finansavo tarptautinė masonerija ir galingi laidų traukėjai.
Tikslas - sukurti pasaulinę vyriausybę, kaip aiškiai pasakė Žano Monė štabo vadovas.
Toliau pateikiami faktai suteikia daugiau informacijos apie Europos iniciatyvų finansavimą ir steigėjus:
1948 m. Coudenhove-Kalergi Niujorke įkūrė Amerikos vieningos Europos komitetą.
Be kita ko, šį projektą finansavo Fordo ir Rokfelerio fondai.
Komitetui vadovavo buvęs žvalgybos vadovas Viljamas Džozefas Donovanas (William Joseph Donovan), o jo pavaduotojas buvo
CŽV direktorius Allenas Velšas Dallesas (Allen Welsh Dulles).
Donovanas taip pat buvo Rokfelerio fondo narys.
1927-1969 m. Allenas Dullesas taip pat buvo Rokfelerių šeimos finansuojamos Užsienio santykių tarybos valdybos
narys ir buvo laikomas vienu įtakingiausių to meto masonų.
Iki XX a. septintojo dešimtmečio Amerikos vieningos Europos komitetas buvo pagrindinis viso Europos judėjimo rėmėjas.
Ji buvo naudojama kaip slaptas būdas slapta nukreipti CŽV lėšas į Europos organizacijas, įskaitant
Europos Tarybą ir Europos anglių ir plieno bendriją.
Šeštojo dešimtmečio viduryje šis komitetas iš CŽV kasmet gaudavo apie 1 mln. JAV dolerių.
2000 m. išslaptinti JAV vyriausybės dokumentai taip pat atskleidė, kad Europos judėjimo lyderiai - Jozefas Retingeris, Robertas
Šumanas ir Paulis-Henri Spaakas - taip pat gavo lėšų iš CŽV.
Iki šiol Rokfelerių šeima, ypač jos atžala Deividas Rokfeleris, pasirodė esanti
galingas ES įkūrėjų ir jos finansavimo sumanytojas.
2017 m. miręs Davidas Rockefelleris buvo Amerikos bankininkas, nuo 1949 m. priklausė Užsienio ryšių tarybai, o vėliau tapo
jos direktoriumi, kuri yra tarsi šešėlinė Amerikos vyriausybė.
Didelę įtaką darant Davidui Rockefelleriui, CFR strategiškai parengė ir įsteigė Bilderbergo
konferenciją ir Trišalę komisiją, o kartu ir Europos Sąjungą.
ES kūrimą iš esmės finansavo jo patikėtiniai Donovanas ir Dullesas, padedami CŽV.
Ar Europos Sąjunga šiandien taip pat pasirodo esanti pėstininkė šių galingų laidų traukėjų ir jų įtakos centrų rankose?
O kaip dėl dabartinės ES vadovybės?
4 SKYRIUS ES Komisijos pirmininkai nuo 1999 m.
Verta paminėti, kad ES Komisijos pirmininkai nėra tiesiogiai žmonių renkami - juos skiria Europos
Vadovų Taryba, o vėliau renka Europos Parlamentas.
1 Romano Prodi (Europos Komisijos pirmininkas 1999-2004 m.)
Romano Prodi iki 2019 m. buvo Europos užsienio santykių tarybos narys.
Šią organizaciją 2007 m. įkūrė ir daugiausia finansavo George'as Sorosas kaip Užsienio santykių tarybos Europos padalinį.
Buvusi R. Prodžio politinė patarėja Alba Lamberti dabar yra Europos užsienio santykių tarybos direktoriaus pavaduotoja.
R. Prodi nuo 1980 m. dalyvavo Bilderbergo susitikimuose, o vėliau net buvo Bilderbergo grupės valdymo komiteto narys.
2 Jose Manuel Barroso (Europos Komisijos pirmininkas 2004-2014 m.)
J. M. Barroso nuo 1994 m. priklauso Bilderbergo grupei, o dabar yra Bilderbergo vadovų komiteto narys.
3. Jeanas-Claude'as Junckeris (Europos Komisijos pirmininkas 2014-2019 m.)
2019 m. Vengrijos dienraštis Magyar Idök išsamiai pranešė apie nuolatinius ir intensyvius George'o Soroso ir jo
organizacijų atstovų ryšius su svarbiausiais ES politikais.
Nuo Jeano-Claude'o Junckerio kadencijos pradžios Sorosas su J.-C. Junckeriu arba jo vadovaujamos
Komisijos nariais oficialiai susitiko daugiau kaip 20 kartų.
1999 m. J.-C. Junckerio pareiškime aiškiai išdėstytas požiūris į naują pasaulio tvarką:
Mes ką nors nusprendžiame, tada padedame tai į kambarį ir kurį laiką laukiame, kad pamatytume, kas nutiks.
Jei nebus didelio triukšmo ir riaušių, nes dauguma žmonių nesupranta, kas buvo nuspręsta, mes
tęsime - žingsnis po žingsnio, kol nebebus kelio atgal.
Šioje vietoje išryškėja kitas ES sprendimus priimančių asmenų vadovas.
George'as Sorosas taip pat dirba CFR.
Jo parašą galima atpažinti nuverčiant vyriausybę Ukrainoje, 2013-2014 m. Euromaidano perversmo metu.
Pats Sorosas 2014 m. interviu CNN pareiškė, kad jis ir jo Soroso fondas atliko svarbų vaidmenį įvykiuose Ukrainoje.
Tačiau taip pat yra konkrečių įrodymų, kad Sorosas dalyvavo visose spalvotosiose revoliucijose,
t. y. pastarųjų 15 metų vyriausybių nuvertimuose.
4 Ursula von der Leyen (Europos Komisijos pirmininkė nuo 2019 m.)
Prieš tapdama ES Komisijos nare, von der Leyen oficialiai dalyvavo keturiose Bilderbergo konferencijose.
Jis laikomas pirmuoju Davido M. Rubensteino uostu Europoje.
Rubenšteinas yra CFR pirmininkas ir Trišalės komisijos, kurią įkūrė Davidas Rockefelleris ir Henry Kissingeris, narys.
Daugybė ES politikų, vyriausybių atstovų ir svarbiausių asmenų iš pirmaujančių ES valstybių turi
būti minimi kartu su ES Komisijos pirmininkais.
Jie taip pat yra Bilderbergo grupės, Europos užsienio santykių tarybos ir Trišalės komisijos nariai.
Štai keletas pavyzdžių:
Prancūzija
Prancūzijos prezidentas Emmanuelis Macronas dalyvavo 2014 m. Bilderbergo konferencijoje.
Jo ilgametis patarėjas Alexandre'as Adamas ir patarėja Europos klausimais Garance Pineau
yra Europos užsienio santykių tarybos nariai.
Italija
Mario Draghi buvo Italijos Ministras Pirmininkas iki 2022 m. spalio mėn.
Jis dalyvavo Bilderbergo konferencijoje 1994, 1995, 2002, 2003, 2004 ir 2007 m.
Jis taip pat yra Rokfelerio fondo įkurto privataus svarbiausių finansų sektoriaus veikėjų klubo Trisdešimties grupė narys.
Giorgia Meloni nuo 2022 m. spalio mėn. yra Italijos ministrė pirmininkė.
2021 m. vasarį ji prisijungė prie Aspeno instituto, tarptautinio analitinio centro, įsikūrusio Vašingtone.
Šį institutą, be kita ko, finansuoja Rokfelerių šeima.
Austrija
Sebastianas Kurzas iki 2021 m. buvo Austrijos federalinis kancleris ir tuo metu priklausė
George'o Soroso Europos užsienio santykių tarybai.
Šiam elitiniam ratui priklauso ir dabartinė federalinė Europos ir Konstitucijos ministrė Karoline Edtstadler.
Dabartinis federalinis kancleris Karlas Nehammeris ir Austrijos užsienio reikalų ministras Alexanderis Schallenbergas reguliariai
susitinka su Georgu Sorosu arba jo sūnumi Alexanderiu Sorosu.
Nuo 1970 m. beveik visi Austrijos kancleriai dalyvavo Bilderbergo konferencijose.
Vokietija
Vokietijos kancleris Olafas Scholzas dalyvavo 2010 m. Bilderbergo konferencijoje.
Jörgas Kukiesas laikomas vienu svarbiausių jo patarėjų.
Jis yra Federalinės kanceliarijos valstybės sekretorius ir dalyvavo 2022 m. Bilderbergo konferencijoje.
Du Olafo Scholzo kabineto parlamento valstybės sekretoriai Nielsas Annenas ir Franziska
Brantner yra Europos užsienio santykių tarybos nariai.
Čia taip pat aiškiai matyti, kad dabartinius ES vadovus skiria Bilderbergai, CFR arba jos
Europos padalinys - Europos užsienio santykių taryba.
Logiška to pasekmė yra ta, kad jos taip pat yra kontroliuojamos šių institucijų ir savo politikoje įgyvendina
jų tikslus, ypač naujos pasaulinės vyriausybės sukūrimą, o gyventojai to beveik nepastebi.
Džeimsas Varburgas, CFR narys, 1950 m. vasario 17 d.: Mes turėsime pasaulinę vyriausybę, nesvarbu, ar
jums tai patinka, ar ne, arba paklusdami, arba susitarę.
Išvada: Nuo pat pradžių ES finansavo ir kontroliavo galingi vielų traukėjai, kurie
susivienijo, kad sukurtų vieno pasaulio vyriausybę.
Jie žingsnis po žingsnio pakirto ES šalių suverenitetą ir prieš žmonių valią prastūmė Vienos pasaulinės vyriausybės darbotvarkę.
Pati ES tapo šių pasaulinių strategų kontrolės centru, diktuojančiu visoms valstybėms
narėms iki pat nacionalinių teisės aktų lygmens.
Daugelis žmonių dar nesuvokia, kad visa ES, taigi ir kiekvienas ES pilietis (!), šiuo metu kariauja su Rusija.
Kaip tai buvo įmanoma, kad plačioji visuomenė to nepastebėtų?
1991 m. Bilderbergo konferencijos įkūrėjas Davidas Rockefelleris sakė:
Esame dėkingi laikraščiams Washington Post, New York Times, Time ir kitiems didiesiems leidiniams, kurių vyriausieji
redaktoriai anksčiau dalyvavo mūsų susitikimuose ir beveik 40 metų laikėsi konfidencialumo pasižadėjimo.
Niekada nebūtume galėję parengti plano pasauliui, jei tais metais būtume buvę viešumoje.
Tačiau pasaulis eina sudėtingu ir parengtu keliu pasaulinės vyriausybės link.
Kitaip tariant, Rokfeleris yra labai dėkingas pagrindinei žiniasklaidai, nes ji dešimtmečius slėpė planus nuo
pasaulio visuomenės ir dangstė pasaulinių strategų veiklą.
Tai apima ir pagrindinę Europos žiniasklaidą!
Tik taip pavyko dešimtmečius žingsnis po žingsnio iš užkulisių kurti pasaulinę vyriausybę, pakenkti ES valstybių
narių vyriausybėms, o pastaruoju metu net dabartinį dalyvavimą kare maskuoti kaip taikos projektą.
Bet dar ne per vėlu!
Šių sumanytojų ir jų sąjungininkų tautinėse valstybėse veidai ir vardai turi būti atskleisti gyventojams, taip pat
turi būti ištirti jų planai įgyvendinti pasaulinę vyriausybę.
Tai vienintelis būdas užtikrinti, kad nieko neįtariantys gyventojai nebepaklustų šiam diktatui, bet kad
gyventojai įveiktų šiuos vadovus, jų valdymo centrus ir planus.
Prašome kuo plačiau platinti šią programą su jos sprogstamuoju turiniu!