Še pred nekaj desetletji je bila Kitajska
popolnoma revna in tehnološko zaostala kmetijska država.
V približno 30 letih je pripravljena postati vodilna
v svetu na gospodarskem, tehnološkem in vojaškem področju.
Da bi lahko pravilno opredelili ta meteorski vzpon Ljudske republike
Kitajske, si je treba podrobneje ogledati njene začetke in razvoj.
Uradne zgodovinske knjige in celo osrednji mediji
o zgodovini Ljudske republike Kitajske ne omenjajo,
da je po mnenju priznanih raziskovalnih novinarjev
neločljivo povezana s tremi imeni: Rothschild, Rockefeller
ter Skull & Bones.
Sledite nam na pustolovskem potovanju skozi kitajsko zgodovino,
med katerim postane jasno, da je bila Kitajska
načrtno zgrajena kot orodje novega svetovnega reda in
predstavlja napoved načrtovanega sistema svetovne nadvlade.
Prvi pogled na vlečnike vrvi v ozadju:
Skull & Bones je zelo močna okultna ameriška
tajna organizacija, ki je bila ustanovljena na pobudo
lorda Rothschilda, financirali pa so jo Rockefeller in
drugi bankirji z Wall Streeta.
Po besedah ameriške novinarke Alexandre Robbins se je
podjetju Skull & Bones uspelo infiltrirati v skoraj
vse pomembne znanstvene in politične institucije ter finančne,
medijske in vladne ustanove v ZDA.
Skull & Bones tvori tudi notranji krog Sveta za zunanje odnose
(CFR), ki ga je prav tako ustanovil Rothschild, financiral pa Rockefeller.
CFR je najvplivnejši ameriški think tank v zadnjem
stoletju, saj je na primer samo za devet
predsednikov Združenih držav - med njimi je tudi
sedanji predsednik ZDA Joe Biden.
Robbinsova je v svoji raziskavi prišla do naslednjih ugotovitev:
Cilj Skull & Bones ter posledično Rockefellerjev in Rothschildov je
vzpostaviti nov svetovni red, v katerem so svoboščine posameznika omejene,
vsa oblast pa je skoncentrirana v rokah majhne elite.
2 Nastanek Ljudske republike Kitajske pod vodstvom Mao Ce-tunga
S ciljem vzpostavitve novega svetovnega reda je organizacija Skull
& Bones na začetku 20. stoletja na Kitajskem ustanovila
vrsto šol in bolnišnic, iz katerih je nastalo današnje
združenje Yale-China in postalo znano kot Yale-in-China.
Financirala sta jih Rothschildova in pozneje Rockefellerjeva fundacija.
Vendar pa je to domnevno dobrodelno delo v ozadju zasledovalo povsem drugačne cilje.
Jonathan Spence, profesor kitajske zgodovine, je prvi
odkril tesne povezave med Maom in Yaleom.
Leta 1972 je časopis Yale Daily News poročal o naslednjem: Yale
je pomagal številnim mladim moškim pri njihovem političnem vzponu na oblast.
V razredu Yale-in-China leta 1919 je poleg 1000 moških
voditeljev ... pomagal mladeniču po imenu Mao Ce-tung.
in brez podpore Yalea se Mao Ce-tung ne
bi nikoli povzpel iz neznank na oblast!
Preiskovalni novinar Alexander Schnarf je zato
med svojo raziskavo prišel do zaključka,
da si je Yale-in-China očitno na
skrivaj prizadevala za nastanek komunistične države.
Zaradi svojega vpliva in prefinjenega pristopa je med drugim pomembno
posredovanje skupine Skull & Bones v kitajski državljanski vojni (1927-1949),
v kateri sta se nacionalistični Kuomintang in Komunistična partija Kitajske
pod vodstvom Mao Ce-tunga borila za politično vodstvo Kitajske.
Spor se je končal z zmago komunistov nad Kuomintangom.
Po mnenju znanstvenika in zgodovinarja prof. dr. Antonyja C.
Suttona je bila ta zmaga dosežena predvsem zato, ker
je ameriški general in prostozidar George C. Marshall leta
1946 na tihem in skrivaj razorožil nacionalistične sile, ki
so jih sprva podpirale, in jim ustavil dobavo streliva.
Marshallov nadrejeni je bil vojni sekretar Henry L.
Stimson - član skupine Skull & Bones!
Naslednjih skoraj 30 let vladavine Mao Ce-tunga na
Kitajskem se je razvilo v strahovlado brez primere.
Mao je s političnimi kampanjami, kot sta Veliki skok naprej
in Kulturna revolucija, nasilno izsilil preoblikovanje kitajskega gospodarstva in družbe.
Cilj kulturne revolucije je bil uničiti stare običaje, načine razmišljanja,
navade - pravzaprav kitajsko kulturo - in je bila usmerjena
predvsem proti starejšim in bolj izobraženim kitajskim razredom, ter je
zahtevala od 2 do 5 milijonov življenj.
Z velikim skokom naprej naj bi dohiteli zahodne
industrializirane države in skrajšali obdobje prehoda v komunizem.
Kljub veliki lakoti, ki jo je to sprožilo,
je Mao z železno roko uveljavljal svoje cilje.
Po besedah Alexandra Schnarfa so bile represivne metode, uporabljene
v procesu, po svoji brutalnosti skoraj brez primere.
Kritike so neusmiljeno preganjali, na tisoče ljudi pa so sistematično mučili in umorili.
Ubili so celo otroke, jih zdrobili in uporabili za gnojilo.
Nizozemski zgodovinar Frank Dikötter ocenjuje, da je samo med
veliko kitajsko lakoto (1959-1961) umrlo vsaj 45 milijonov ljudi.
Po ocenah znanstvenikov je Mao s svojim totalitarnim in
nečloveškim pristopom skupno zahteval do 80 milijonov življenj.
Maova politika je bila preprosta: Kdor ni upošteval pravil, je bil umorjen.
To je pripeljalo do družbe, v kateri
je bil vsak kritik dobesedno utišan.
Ostala je le še prestrašena in ubogljiva množica.
Kar je pri tem zastrašujoče, je povsem drugačno mnenje Davida Rockefellerja.
Ta popolni nadzor in zatiranje ljudi je imenoval socialni eksperiment!
Rockefeller dobesedno: Družbeni eksperiment na Kitajskem pod vodstvom predsednika
Maa je eden najpomembnejših in najuspešnejših v zgodovini človeštva.
Ker poznamo cilje, ki jih je Rockefellerjeva fundacija
zasledovala na Kitajskem, ima ta izjava izjemno težo.
Po navedbah preiskovalnih novinarjev Alexandra Schnarfa in Tilmana
Knechtela je fundacija Kitajsko obravnavala kot velikanski laboratorij
za raziskave, kako najbolje nadzorovati in upravljati družbo
ter to nato ponoviti po vsem svetu!
Rockefeller je pohvalil Maove zločine, kar
pomeni, da je Mao očitno izpolnil
njegova pričakovanja in v Rockefellerjevo popolno
zadovoljstvo izvedel ta družbeni eksperiment.
Vendar je bila to, kot bomo videli v
naslednji točki, le prva poteza Rockefellerja, Rothschilda in
Co. 3. Vzpon Kitajske kot svetovne velesile
Po Maoju je do leta 1997 usodo Kitajske učinkovito urejal Deng Xiaoping.
V zgodovino se je zapisal kot veliki reformator, ki je omogočil
odprtje Kitajske in njen vzpon med gospodarske in svetovne sile.
Vendar se to ni zgodilo kar tako in ni bil gospodarski čudež.
Začetni signal za ta razvoj je bilo srečanje med ameriškim predsednikom Nixonom
in Mao Tse-tungom, ki ga je leta 1972 organiziral Henry Kissinger.
Pod pretvezo, da je treba Kitajsko zgraditi kot
protiutež ZSSR, sta na Kitajsko začela pritekati denar
in zahodna tehnologija, kar je napovedalo njen vzpon.
Vedeti je treba, da sta bila ali sta Nixon
in Kissinger člana CFR in da je Kissinger tesno
povezan tudi z Rothschildi in Rockefellerji [www.kla.tv/26113].
Zato so uporabili ves svoj vpliv, da bi na eni strani spodbudili
vzpon Kitajske in na drugi strani utrdili svojo prevlado na Kitajskem.
Rothschild je leta 1982 prevzel nadzor nad kitajsko centralno
banko in s tem nad njeno denarno politiko.
Rockefellerjeva banka Chase Manhattan Bank je postala
uradni predstavnik Kitajske banke v ZDA in
odprla vrata za pritok denarja na Kitajsko.
Ta denar je bil v veliki meri namenjen
financiranju raziskovalnih in razvojnih zmogljivosti, zaradi česar se
je zahodno znanje in izkušnje preselilo na Kitajsko.
Korporacije, ki so se na ta način vključile
na Kitajsko, so večinoma tesno povezane s CFR.
To so tako imenovana podjetja Fortune 500, kot
so Ford, General Motors, IBM in Microsoft.
Od tega se jih je 157 naselilo na Kitajskem, 53 celo s svojimi sedeži.
Priznani znanstvenik prof. dr. Antony C. Sutton z Hooverjevega inštituta na
Univerzi Stanford je že leta 1986 o tem zapisal naslednje:
Okoli leta 2000 bo komunistična Kitajska postala velesila,
zgrajena z ameriško tehnologijo in strokovnim znanjem!
- Zgradili so ga Rothschild, Rockefeller in Skull & Bones!
4 Kitajska - zanesljivo orodje globalistov
Ker sta tako Rothschild kot Rockefeller globoko vpletena v prostozidarstvo, ni
čudno, da je to pustilo svoj pečat tudi na Kitajskem.
Z razkritji, kot je razkritje italijanskega prostozidarja visoke stopnje Gioeleja Magaldija,
je znano, da je bil Deng Xiaoping iniciiran v prostozidarstvo in
je bil član prvotne lože TRI OČI so postale.
Ustanovili so jo David Rockefeller, Henry Kissinger in ameriški varnostni
svetovalec ter hladno preračunljivi mojster Zbigniew Brzeziński [www.kla.tv/10603] in je
bila dolgo časa najmočnejša in svetovno vodilna izvirna loža.
Deng Xiaoping je v prostozidarstvo vključil tudi
druge najvišje uradnike kitajske komunistične partije.
Po besedah Gioeleja Magaldija so zato od leta 1980 vsi voditelji
strank - vključno s sedanjim predsednikom Kitajske Xi Jinpingom - člani
prvotnih lož, v katerih so organizirani zidarji visoke stopnje.
Tudi oni si prizadevajo za vzpostavitev enotne svetovne vlade,
kar sta Rothschild in Rockefeller izkoristila za to, da
je Kitajska ostala zanesljivo orodje v njunih globalističnih načrtih.
5. Kitajska - vodilna sila globalizacije Kitajska pa
ni le navadno orodje, ampak se vse bolj
razvija v vodilno silo Rothschildov, Rockefellerjev in Skull
& Bones, ki si očitno prizadevajo za nov
svetovni red popolnega nadzora in kontrole.
Tukaj je nekaj primerov:
Kitajska je s svojo strogo politiko
blokade med krizo Corona pripomogla k
zlomu svetovnega gospodarstva in s tem
ustvarila velikanske dobičke za nekaj superbogatih.
Kitajska je skupaj z Rusijo velika podpornica vzpostavitve novega
svetovnega finančnega in monetarnega sistema pod nadzorom MDS.
Kitajska je vodilna v svetu tako pri odpravi
gotovine kot pri uvedbi digitalne centralnobančne valute CBDC.
Tako je na čelu tega globalnega projekta, ki ga
usklajuje in financira Banka za mednarodne poravnave BIS.
Kitajska je s svojim sistemom socialnega kreditiranja pionir in vzornik velike ponastavitve,
ki sta jo predvidela Klaus Schwab in Svetovni gospodarski forum (WEF).
Ta sistem je sistem množičnega nadzora, ki uporablja umetno inteligenco, in
tako izpopolnjuje sistem prisilnega vladanja, ki ga je vzpostavil Mao.
Vedenje in zanesljivost vsakega posameznika, pa tudi podjetij
in organizacij, se nenehno spremljata in ocenjujeta.
Z nagrajevanjem dobrega vedenja v smislu
vladarjev in kaznovanjem vsakega slabega vedenja
po drugi strani uveljavlja stoodstotno delovanje
vsakega posameznika v smislu vladarjev.
Medtem je bil v Bologni (Italija) že
uveden prvi evropski sistem socialnih kreditov, Komisija
EU pa se že pripravlja na uvedbo
tega sistema nadzora in izobraževanja.
Tako vse kaže, da želijo Rockefeller, Rothschild
in Co. po uspešnem socialnem eksperimentu na
Kitajskem ta eksperiment zdaj prenesti na ves
svet in postaviti temelje za svetovno diktaturo.
Na poletnem Davosu 2023 v okviru Svetovnega gospodarskega foruma je kitajski
premier Li Qiang tudi namignil, kako bo to mogoče doseči.
Poudaril je, da mora biti varnost
najpomembnejše vprašanje v hierarhiji prednostnih nalog!
Tik pred tem je Klaus Schwab, oče velike
ponastavitve, izrekel naslednjo razkrivajočo izjavo, ko je pred
Li Qiangom pohvalil dosežke kitajske komunistične partije:
Želimo se učiti iz vaše vizije o Kitajski in svetu.
Ali je naključje, da ljudje zaradi
politično in medijsko sistematično podpihovanega strahu
pristajajo na vse globlje posege države?
Ali ni to strah pred Corono, terorizmom,
grožnjo okoljske in podnebne katastrofe itd., zaradi
katerih se korak za korakom opuščajo dosežki
naše liberalne demokratične družbe in se zamenjujejo
za navidezno varnost?
Ali nam bo zdaj na tak način vsiljen načrtovani
sistem socialnih kreditov CO₂, ki ga načrtuje EU?
Načrte te majhne elite, ki v ozadju zahrbtno usmerja
usodo sveta in zdaj želi po vsem svetu vzpostaviti
svoj sistem socialnih kreditov, je treba ustaviti!
Pomagajte nam in razširite informacije o tem programu.
Poleg tega si kot prostovoljni sodelavec Kla.TV tudi
sami želite pomagati pri razkrivanju takšne krivice?
Potem se obrnite na: www.kla.tv/vernetzung.