Trenutna poročila o podnebnih katastrofah in ukrepi podnebne
politike v velikem delu prebivalstva sprožajo strahove.
Evropski inštitut za podnebje in energijo (EIKE) je raziskal ozadje sedanjih
zakonov na področju podnebne politike in naletel na zastrašujoče povezave.
Njihova ugotovitev: To ni prvič, da so prebivalstvo prestrašili s scenarijem
sodnega dne. 1. scenarij: Konec se bliža s populacijsko bombo
Ker je industrija po letu 1945 proizvajala za civilno življenje, so se svetovni
družbeni proizvod, poraba, poraba energije, vode in gnojil ter rast prebivalstva skokovito povečali.
Kasneje so to poimenovali veliko pospeševanje.
Toda nekateri elitistični teoretiki so v tem videli katastrofalno odstopanje. Povečanje blaginje jih je skrbelo:
Bali so se, da se bo zdaj veliko ljudi po svetu izognilo revščini.
Toda zakaj bi se bali nečesa dobrega?
Eden od teh elitističnih vodij je William Vogt: ta ameriški okoljevarstvenik in direktor Društva
za nadzor rojstev PPFA (Planned Parenthood Federation of America) je opozoril na propad civilizacije,
če se bosta prebivalstvo in bogastvo še naprej povečevala na tak način.
O razvoju Indije po letu 1945 je na primer dejal, da so bili Indijci deležni številnih
izboljšav na področju higiene, zdravja, miru in hrane, ki pa so se razmnožile zaradi neodgovornosti trsov.
Ta nečloveška mnenja v petdesetih in šestdesetih letih niso bila edinstvena.
V elitnih krogih se je krepilo mnenje, da bi morali drugje vladati bistveno slabši pogoji.
Med njimi je bil tudi Paul R. Ehrlich, profesor biologije,
ki je postal znan po svoji knjigi Populacijska bomba.
V tej knjigi je leta 1968 opozoril na eksplozijo prebivalstva, grožnjo svetovne lakote in močno naraščajočo stopnjo umrljivosti. Njegove zamisli za rešitev so bile naslednje:
- Strogi nadzor prebivalstva in gospodarske rasti z nadzorom - svetovna
distribucija in razdeljevanje hrane na obroke s strani elitnih krogov
Vendar se njegove napovedi niso uresničile, nasprotno: lakota in smrtnost v svetu sta se dejansko zmanjšali!
Vendar je njegov svarilni slog pisanja še danes odločilen za argumentacijo.
In še en predstavnik elite: Dr. Amory Lovins, po podatkih
časopisa Times eden od stotih najvplivnejših ljudi na svetu.
Meni, da je energija ključni dejavnik politike upočasnjevanja rasti.
Dovoljena bi bila le sončna in vetrna energija, tj: Cilj je nizkoenergijska družba.
Lovins: Bilo bi skoraj katastrofalno, če bi našli poceni, čist
in obilen vir energije ... 2. scenarij Rimskega kluba iz
leta 1972: Bliža se konec skoraj vseh naravnih virov.
Po takratnih izračunih, ki jih je opravil MIT (Massachusetts Institute of Technology), naj bi zaloge zlata zdržale največ do leta 1981, živega
srebra do leta 1985, leta 1992 naj bi izkopali zadnji sodček nafte, leta 1994 neizogibno zadnji kubični meter plina in tako naprej.
Ker brez več virov ni blaginje za vse, je bila rešitev nadzor in omejevanje bogastva.
In to z normiranjem in razdeljevanjem virov s strani elite.
Tudi tokrat so se vse napovedi izkazale za napačne.
Ostaja pa pravljična pripoved o neizbežni pogubi sveta zaradi rabe fosilnih goriv in o tem,
da zato ne sme biti poceni energije za vse. 3. trenutni in doslej zadnji scenarij:
Konec se bliža zaradi podnebnih sprememb
Kmalu po ustanovitvi tako imenovanega Medvladnega odbora za podnebne spremembe leta 1988 so mediji opozorili:
Konec se bliža zaradi podnebnih katastrof, ki jih je povzročil človek.
Ker naj bi se v ozračje sproščalo preveč CO₂, prihaja do gozdnih požarov, lakote, vojn itd.
Razglašena rešitev: - Rešitev: čim strožji družbeni nadzor,
omejitev rasti in bogastva za celotno prebivalstvo.
Inštitut EIKE že leta razkriva, da so napovedi Medvladnega foruma o podnebnih spremembah napačne, in
dokazuje, da sedanja podnebna politika ni le nesmiselna, ampak ljudi namerno vodi v revščino.
Mimogrede: Klaus Schwab je v svoji knjigi Great Reset prav tako zagovarjal to norost obvladovanja sveta.
Svoje teze je dobil od nekega Karla Polanyija, ki je lahko že leta 1944 napisal
knjigo Velika preobrazba, ki jo je financirala Rockefellerjeva fundacija. V njem je napovedal propad kapitalizma.
Njegov izhod je bilo gospodarsko upravljanje - kakšno naključje.
Zaključek: Naslednje zaporedje je bilo
zdaj ugotovljeno vsaj trikrat: a)
Intelektualci iz elitističnega višjega razreda opozarjajo na b) globalno katastrofo in ne dopuščajo c) nobenega dvoma. d)
Njihova edina rešitev je nadzor nad prebivalstvom in razdeljevanje virov s strani elite. e)
Vendar se njihova opozorila še nikoli niso uresničila.
Torej so narodi brez razloga prestrašeni, da bi se podredili diktatorskim politikam? Takšno dejanje bi se imenovalo ščuvanje ljudstva in bi ga bilo treba nujno obravnavati pred ljudskim sodiščem.