Jan Böhmermann når ud til mange hundredetusinde seere med
sit ugentlige satireprogram ZDF Magazin Royale.
Jan Böhmermann er efter eget udsagn satiriker og har lov
til at sige, hvad han vil i den kunstneriske friheds navn.
Man kunne kalde ham en moderne hofnar.
Hvis du slår op i ordbogen under definitionen hofnar, vil du finde følgende forklaring:
I middelalderen var det almindeligt ved de adelige hoffer,
at en hofnar var en del af kongens følge.
Hans opgave var at spejle sin egen adfærd,
at formidle stemningen blandt folk på en diplomatisk
måde og at lette meningsdannelsen
ved at stille kritiske spørgsmål.
Officielt har kabaret og satire stadig
til opgave at påpege eksisterende misforhold
og kritisere samfundet, ligesom hofnarren gjorde ved det kongelige hof.
Hvis man anvender denne standard på indholdet af Jan Böhmermanns
programmer, tegner der sig imidlertid et helt andet billede.
For at få en bedre forklaring bør en ekspert komme til orde.
Christine Prayon er selv kabaretartist og arbejdede også
i over ti år på ZDF som satiriker i heute-showet.
I september 2022 afsluttede hun samarbejdet og
begrundede bl.a. sin beslutning med: Jeg har fået
mere og mere ondt i maven over den måde, de store
samfundsdannende spørgsmål er blevet håndteret
på siden Corona.
Jeg har også talt med de ansvarlige der og understreget, at jeg ikke ønsker
at deltage i latterliggørelse af dissidenter.
Satire må ikke være med til at indsnævre diskursen.
[...
] Jeg har spørgsmål, jeg har kritik, jeg vil have lov til at udtrykke mig, jeg vil
også have lov til at lytte, jeg vil også høre den, der bliver betragtet som den sidste.
Jeg kan ikke længere gøre noget med satire, der gør det umuligt.
Og det er netop den slags satire, Jan Böhmermann laver, siger
hun om ham: Også han har forstærket de gængse fortællinger.
Jeg kan stadig godt huske et program.
Det handlede om ikke-vaccinerede mennesker, og så lænede han sig tilbage og viste to stinkende fingre.
Jeg tænkte, hvordan kan du gøre det?
[ ... ] det er opdeling. Der er en stigende kritik af indholdet i programmerne.
Der blev rejst flere anklager mod Böhmermann,
og der blev fremsat krav om erstatning.
Alt dette ser ikke ud til at gøre indtryk
på entertaineren og får ingen konsekvenser.
Han fortsætter med at fornærme, bagvaske og misbruge især dem, der
modsætter sig den fælles fortælling i politik og de førende medier.
Så enhver kvinde, der er overbevist om, at der
kun findes to køn, er transfob, en lort - en sk...pile....
I Böhmermanns øjne er idioter, terfister, nazister
eller røvhuller også passende betegnelser for alle,
der udtrykker kritik af den nyligt vedtagne selvbestemmelseslov.
For blot at nævne et lille udpluk af hans mange verbale
undladelser over for kritikere af den etablerede fortælling.
Derudover er Böhmermann allerede blevet tildelt den 6. Grimme-pris,
som er kendt som Tysklands mest prestigefyldte mediepris.
Ifølge Grimme-juryen overbeviste ZDF Magazin Royale juryen
med sin journalistiske research og underholdende præsentation.
Hans eksorbitante løn på 651.000 euro om året viser også tydeligt,
at Jan Böhmermann spiller en vigtig rolle i medielandskabet.
Til sammenligning: Forbundskanslerens løn er omkring 360.000 euro om året.
Med ovenstående fakta opstår spørgsmålet uundgåeligt: Hvilket
formål tjener dette program og denne studievært?
Rækkevidden af dette program i den bedste sendetid er meget stor.
Hundredtusinder af mennesker kan således nås og påvirkes
på en helt anden måde end f.eks. gennem nyhedsudsendelser.
Hvis man kigger lidt nærmere på indholdet af et program, bliver det
tydeligt, hvilket emne der optager medierne i øjeblikket,
og i hvilken retning mainstream skal styres.
Det handler om programmet: Hvad ligger bag rituel vold fra september 2023.
Programmets indhold tjener tydeligvis det
formål at fornægte satanisk rituel vold
og gøre grin med den på en smagløs og modbydelig måde.
De ofre, der beretter om sådanne oplevelser, bliver således fremstillet
som utroværdige og udsat for latterliggørelse gennem satire.
Disse oplevelser var blevet talt ind i dem af terapeuterne
og eksisterede kun i deres påståede falske erindringer.
Personlighedsspaltninger som følge af de alvorlige traumatiske hændelser
benægtes og udsættes for latterliggørelse.
Denne skadefro-perfide tilgang minder meget om SRF's Satanic
Panic-serie, der blev sendt tidligere i år.
Kla.TV rapporterede detaljeret om baggrunden for
journalisten på denne serie Robin Rehmann.
I processen blev hans tætte netværk til det sataniske miljø afdækket,
og der blev blandt andet afsløret tvivlsomme vidner til udsendelsesrækken,
som såede stærk tvivl om Rehmanns troværdighed i forhold
til benægtelsen af en satanisk sekt.
Det er også meget interessant, at Rehmann har tætte
forbindelser til tyske medieinstitutioner.
Blandt andet blev det afsløret, at han forhindrede ofre for rituelt misbrug i
at give interviews på nordtysk tv for at fortælle om deres skæbne.
I stedet kom Jan Böhmermanns program, hvor rituelt misbrug klart beskrives
som en konspirationsteori og dermed en løgn - i bedste sendetid!
Det hele er ikke andet end en gruppeforestilling.
Søgende sjæle, der holdes sammen af deres fælles vrangforestillinger.
En ren tilfældighed?
For mere dybdegående information om dette emne, se også programmet, der vises på skærmen.
Om Jan Böhmermann selv har samme netværk som Robin Rehmann, og om emnet for
hans program derfor ikke også kan have en personlig fordel, er endnu uvist.
På den beskrevne baggrund er det dog tydeligt, at også Jan Böhmermann
er et instrument, der skal styre folk i en bestemt retning.
Kun den ene rigtige mening er tilladt, ellers virker det helt
legitimt at blive fornærmet, latterliggjort og udstødt.
Og som i tilfældet med det netop nævnte emne, benægtes det simpelthen, at det overhovedet eksisterer,
og dermed forhindres enhver diskussion og konfrontation med det fra starten.
Det belønnes med høje hædersbevisninger og gigantiske lønninger, som
i sidste ende også er medfinansieret af hver eneste GEZ-betaler.
Får du ligesom Christine Prayon ondt i maven, når
dissidenter bliver udsat for latterliggørelse?
Så hjælp os: Spred dette program, så der ikke sker en indsnævring af mangfoldigheden af meninger, men snarere en fri diskurs!