Guck præsenterer, at 97% af undersøgelser og artikler
er enige om, at mennesker er skyld i alt.
Sandheden er dog, at kun 0,54% af aviserne mener, at mennesker
bærer mindst 50% af skylden for klimaforandringerne.
Denne frække manipulation af tallene forårsagede
en storm af forargelse i det videnskabelige samfund.
Der er ingen overbevisende videnskabelige beviser for, at menneskets udledning af kuldioxid,
metan eller andre drivhusgasser fører til en katastrofal opvarmning af jordens atmosfære.
Vi må indse, at kuldioxid i sig selv ikke er et forurenende stof.
Tværtimod er det uundværligt for livet på vores planet.
Menneskets CO2-udledning har genoprettet balancen i det globale kulstofkredsløb
og dermed sikret den langsigtede overlevelse af livet på Jorden.
Klimaskeptikere tilbagevist:
Menneskeskabte klimaforandringer er nu et videnskabeligt faktum, skriver magasinet Geo.de.
Og: Mennesket er årsag til klimaforandringerne.
Det er den konklusion, som 99,9% af alle undersøgelser om
emnet når frem til, ifølge Süddeutsche Zeitungs hjemmeside.
Mainstreammedierne proklamerer, næsten som i kor, at menneskeheden forårsager
klimaforandringer, noget som 97% af forskerne er enige om.
Enhver, der betvivler dette, bliver svinet til som en, der benægter videnskaben.
Men hvor kommer dette tal fra, og er det overhovedet korrekt?
Hvis man ser nærmere på den undersøgelse, der ligger til
grund for denne udtalelse, kommer man til en helt anden konklusion.
1.
Analyse af det videnskabelige arbejde om menneskeskabte klimaforandringer - af John Cook et al.
Det er værket Quantifying the consensus on anthropogenic global warming in the scientific
literature af den kognitive psykolog John Cook fra 2013, en såkaldt meta-analyse.
Cook og hans kolleger analyserede 11.944 studier om klima og miljø fra 1991 til 2011
for at afgøre, om forfatterne gav mennesker skylden for klimaforandringerne eller ej.
Og som et resultat har Cook præsenteret, at 97% af undersøgelser
og artikler er enige om, at mennesker er skyld i alt.
Men sandheden er:
Hele 0,54 procent af studierne mener, at mennesket bærer mindst 50 procent af skylden for klimaforandringerne!
Så hvordan kan John Cook nå frem til en approval rating på omkring 97%?
Han skrev jo selv i sammenfatningen af sin analyse,
det såkaldte abstract, at af alle de analyserede studier
indeholdt 66,4% slet ikke noget udsagn om tesen om menneskeskabte
klimaforandringer!
En nærmere analyse af hans undersøgelse afslører, at
Selv den kategorisering, som Cook havde foretaget, var manipulerende!
Cook og hans team kategoriserede de næsten 12.000 artikler i syv kategorier baseret
på, om de indeholdt udsagn om tesen om menneskeskabte klimaforandringer.
Kategori 1 var, at mennesker er ansvarlige
for over 50 procent af klimaforandringerne.
Kategori 2 gav mennesket skylden, men specificerede
ikke, hvor stor indflydelse mennesket har på klimaet.
Kategori 3 gjorde folk i det mindste en lille smule ansvarlige.
Kategori 4 kommenterede ikke menneskets indflydelse på klimaet.
Kategori 5 havde tendens til at tale imod menneskelig indflydelse.
Kategori 6 var noget mere klart imod menneskelig indflydelse.
Kategori 7 var imod menneskelig indflydelse og sagde,
at menneskelig indflydelse var mindre end 50%.
Så du kan se, at der egentlig kun burde
være tre kategorier: Kategori A:
Mennesker er ansvarlige for over 50 procent, kategori B:
Ingen indikation af menneskelig påvirkning, kategori C: Mennesker er ansvarlige for mindre end 50 procent.
Hvis det ikke kan udledes af en undersøgelse, om den menneskelige
indflydelse er over eller under 50 procent, så giver denne
undersøgelse ikke et klart udsagn og hører faktisk
til i kategorien intet udsagn.
Da de resterende 4 kategorier er uden klare procentsatser,
kan alle værker med uklare udsagn sorteres her efter
forgodtbefindende, hvilket åbner døren for manipulation.
Nu kommer vi til resultaterne og de matematiske
tricks, der gjorde 0,54 procent til 97 procent.
Her er de rå data fra Cooks undersøgelse - som i
øvrigt ikke er inkluderet i Cooks metaanalyse;
du skal søge efter dem først:
Kategori 1: 64 artikler, dvs. 0,54%
Kategori 2: 922 artikler, dvs. 7,72%
Kategori 3: 2.910 artikler, dvs. 24,36%
Kategori 4: 7.970 artikler, dvs. 66,73%
Kategori 5: 54 artikler, dvs. 0,45%
Kategori 6: 15 artikler, dvs. 0,13%
Kategori 7: 9 artikler, dvs. 0,08%
Cook ignorerede simpelthen alle studier, der
ikke indeholdt et udsagn - og det var 7.970 ud
af i alt 11.944, dvs. to tredjedele af alle artikler!
I virkeligheden har Cook kun behandlet en tredjedel af alle data!
Men selv da er det kun 64 af de resterende
3.974 studier, der stadig mener, at mennesker
er mere end 50 procent ansvarlige for klimaforandringerne.
Nu kombinerede Cook også kategori 1, 2
og 3 til EN og kaldte det aftale, selvom
de bestod af forskellige grader af aftale - fra ja,
over 50% andel, til ja, uden mængde, til et
underforstået, stiltiende ja.
Det vil sige i alt 3.896 værker, der bebrejder mennesker.
Og de 78 værker, der er blevet kategoriseret i kategori 5 til 7, bestrider
dette - men det er kun en ubetydelig procentdel samlet set.
Og så ender man med 3.896 papirer
med godkendelse - ud af de i alt 3.974
resterende papirer - og det er 97 procent.
Oprindeligt var kun 64 studier eksplicit enige i tesen om menneskeskabte klimaforandringer, og det var 0,54%.
2. storm af forargelse i det videnskabelige samfund
Denne frække manipulation af tallene forårsagede
en storm af forargelse i det videnskabelige samfund.
Hjemmesiden Climatecite.com indsamlede 97 artikler, medierapporter
og blogindlæg, der kritiserede Cooks analyse.
Citat: Følgende er en liste over 97 artikler, der tilbageviser Cooks (dårligt udtænkte,
dårligt designede og dårligt udførte) 97 procent konsensusundersøgelse.
Den kendsgerning, at nogen bliver ved med at producere så grundigt afkræftet
nonsens som Cooks undersøgelse, er en skændsel for videnskaben.
Hvis du har lyst til at dykke dybere ned i disse diskussioner mellem forskerne, finder
du linket i slutningen af programmet, samt til alle de andre kilder, der er nævnt.
Nedenfor er blot et par eksempler på de kritiske artikler:
Allerede den 21. maj 2013, 8 dage efter Cooks analyse blev
offentliggjort, dukkede der en artikel op på PopularTechnology.net
med udtalelser fra nogle af de forskere, hvis studier blev brugt i Cooks analyse.
De forklarede, at deres arbejde var
blevet kategoriseret forkert.
Her er to eksempler: Geografen Dr. Craig D. Idso, formand for Center
for the Study of Carbon Dioxide and Global Change, skriver:
Det ville være forkert at påstå, at vores artikel
går ind for CO2-induceret global opvarmning.
Dr. Nils-Axel Morner, professor emeritus i palæogeofysik og geodynamik
ved Stockholms Universitet, svarer på spørgsmålet: Er dette
en nøjagtig gengivelse af dit arbejde?
- Bestemt ikke korrekt og bestemt misvisende.
Videnskabsbloggeren Anthony Watts rapporterede om ovenstående undersøgelse
af Dr. Legates, som kommenterede Cooks arbejde på følgende måde:
Det er forbløffende, at et tidsskrift kan
udgive et studie, der hævder 97% konsensus, når den
sande konsensus ifølge forfatterens
egen analyse var mindre end 1%.
Den hollandske professor i klimaøkonomi Richard Tol, tidligere
medarbejder og siden kritiker af IPCC - Intergovernmental Panel on Climate
Change - kritiserer også kraftigt Cooks arbejde og understreger, at vigtige videnskabelige
artikler ikke er blevet inkluderet på grund af valget af søgetermer.
Tol finder det også uforståeligt, at kun 10 af de 122 artikler, han
selv publicerede i den periode, Cook et al. analyserede, blev udvalgt.
5 af disse 10 udvalgte artikler blev også fejlklassificeret - selvfølgelig som
artikler, der støtter menneskeskabte klimaforandringer, ikke som artikler, der
sætter spørgsmålstegn ved dem, hvilket Tols artikler faktisk gør.
Biologen, læreren og filmskaberen Markus Fiedler, der er blevet kendt som Wikipedia-kritiker,
har også analyseret Cooks arbejde i detaljer og fundet adskillige metodiske fejl.
Mainstream-medierne rapporterer dog næsten ikke om sådan kritik af
Cooks arbejde, men spreder stadig den falske påstand om 97% enhed.
Og det har en lang, trist tradition:
3. Talrige afvigende stemmer mod klimaforandringsalarmisme Det er ikke
kun siden Cooks arbejde, at forskere har givet udtryk for deres protest mod
klimaforandringsalarmisme, eller oprindeligt global opvarmningsalarmisme.
Det begyndte meget tidligere, som en reaktion på FN's verdensklimakonferencer,
der begyndte i 1979 og har fundet sted hvert år siden 1995.
Og disse protestaktioner blev stort set ikke nævnt i medierne!
1990 USA SEPP - Science and Environmental Policy Project beskriver sig selv
som følger: The Science and Environmental Policy Project (SEPP) blev grundlagt i 1990
af S. Fred Singer for at udfordre føderal miljøpolitik baseret på dårlig videnskab.
Det står for objektiv videnskab baseret på solid evidens.
SEPP undersøger tvivlsomme regeringspolitikker, uanset
hvor populære de er, for at afgøre, om politikkerne er
baseret på konsekvent anvendelse af videnskabelige metoder
og ikke bare er en forbigående dille.
SEPP's mission er at oplyse beslutningstagere, medier og offentligheden om vigtigheden
af videnskabelig stringens, når miljøpolitikker skal fastlægges.
Det skyldes, at disse miljøtiltag også er knyttet til politiske
tiltag om f.eks. energiproduktion og -udnyttelse.
1992 Tyskland Appel fra Heidelberg
Heidelberg-appellen blev rundsendt på Earth Summit i Rio de Janeiro i 1992, og antallet af
underskrivende forskere steg fra de oprindelige 264 til 4.000 på verdensplan. Citat fra den:
Heidelberg-appellen benægter ikke de eksisterende
miljøproblemer, men opfordrer til, at videnskabelige fremskridt
anerkendes som en løsning og ikke som årsagen til de nuværende sundheds- og miljøproblemer.
Appellen udtrykker den overbevisning, at det moderne samfund har de
bedste forudsætninger i menneskehedens historie for at løse verdens
problemer - forudsat at det ikke ofrer videnskab, intellektuel ærlighed
og sund fornuft for politisk opportunisme og irrationel frygt.
1992 USA Erklæring fra atmosfæriske forskere om drivhusopvarmning
Denne erklæring fra atmosfæriske forskere om global opvarmning er en protestunderskrift fra mere
end 100 amerikanske klimaforskere mod Rio de Janeiros rammekonvention om klimaændringer.
1995 Tyskland Leipzig-erklæringen
I Leipzig-erklæringen, som blev underskrevet i 1995 og
opdateret igen i 2005, står der blandt andet: I løbet
af debatten er det blevet mere og mere klart, at der - i
modsætning til hvad mange tror - i dag ikke er nogen generel
videnskabelig konsensus om betydningen af drivhusopvarmning forårsaget af stigende kuldioxidniveauer.
Faktisk er mange klimaeksperter nu enige om, at faktiske
observationer fra vejrsatellitter slet ikke viser
nogen global opvarmning - i direkte modstrid med resultaterne af computermodeller.
1998 USA Brev fra mere end 50 amerikanske klimaforskere
Mere end 50 førende klimaforskere (ud af ca. 60 i alt) og medlemmer af American Meteorological
Society har i fællesskab skrevet et brev, hvor de advarer politikerne mod at lade sig lokke
af de fordrejede udsagn i IPCC-rapporten [Intergovernmental Panel on Climate Change = Det Mellemstatslige
Panel for Klimaforandringer]. Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer].
Bogstaveligt talt skriver de:
De politiske initiativer er baseret på meget usikre videnskabelige teorier.
De er baseret på den ubekræftede antagelse, at katastrofal global opvarmning er
resultatet af spild af fossile brændstoffer og kræver øjeblikkelig handling.
Det er vi uenige i.
1999 USA Underskriftsindsamling i Oregon
Der er også en underskriftsindsamling i USA, kendt
som Oregon Petition, som opfordrer den amerikanske
regering til at afvise Kyoto-protokollen om global opvarmning og lignende forslag.
Citat: Vi opfordrer USA's regering til at afvise aftalen om global opvarmning, som
blev underskrevet i Kyoto, Japan, i december 1997, samt alle andre lignende forslag.
De foreslåede grænser for drivhusgasser vil skade miljøet, hindre videnskabens
og teknologiens fremskridt og skade menneskers sundhed og velbefindende.
Der er ingen overbevisende videnskabelige beviser for, at menneskets
udledning af kuldioxid, metan eller andre drivhusgasser forårsager eller
inden for en overskuelig fremtid vil forårsage en katastrofal opvarmning
af jordens atmosfære og forstyrrelse af jordens klima.
Desuden er der omfattende videnskabelig dokumentation for, at en stigning i atmosfærisk
kuldioxid har mange positive effekter på jordens naturlige flora og fauna.
Dette andragende er allerede blevet underskrevet (pr. 1. juli 2023) af 31.487
forskere fra forskellige discipliner, hvoraf 9.029 har en doktorgrad.
2007 USA NIPCC - Ikke-statsligt internationalt panel om klimaforandringer
NIPCC blev grundlagt i 2007 af SEPP [= Science and Environmental Policy Project - står for objektiv videnskab
baseret på solid evidens] og udgør en modvægt til IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change) under FN.
Citat fra deres hjemmeside:
"The Non Governmental International Panel on Climate Change
(NIPCC) er, hvad navnet antyder: et internationalt organ af ikke-statslige
forskere og akademikere, der er gået sammen for at forstå årsagerne
til og konsekvenserne af klimaforandringer.
Da vi ikke er tilbøjelige til at tro, at klimaforandringerne
skyldes menneskets udledning af drivhusgasser, kan vi se på beviser,
som IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change) ignorerer.
Da vi ikke arbejder for nogen regering, har vi ikke tendens til at antage, at større regeringsaktiviteter er nødvendige.
2007 Tyskland EIKE - Europæisk institut for klima og energi
e.V. EIKE blev grundlagt i Jena i 2007 og beskriver sig selv på følgende måde:
EIKE er en sammenslutning af et voksende antal naturvidenskabsfolk,
humanister, økonomer, ingeniører, journalister og politikere,
som mener, at påstanden om menneskeskabte klimaforandringer er videnskabeligt
ubegrundet og derfor et fupnummer mod offentligheden.
EIKE afviser derfor enhver klimapolitik som en undskyldning for at patronisere
økonomien og befolkningen og belaste folk med skatter.
Deres motto er: Det er ikke klimaet, der er truet, men vores frihed!
2009 Storbritannien GWPF - The Global Warming Policy Foundation er
en britisk tænketank, der præsenterer sig selv på følgende måde:
EN AFBALANCERET OG RATIONEL TILGANG TIL KLIMAFORANDRINGER.
Global Warming Policy Foundation er en upartisk tænketank og registreret
uddannelsesorganisation med fokus på klima- og energipolitik.
Vi er dybt bekymrede over konsekvenserne af klimapolitikken: at den kan
gøre mere skade end gavn, både for verdens fattigste og for miljøet.
Vores mål er at give politiske beslutningstagere og den brede offentlighed velfunderede
og pålidelige analyser af klima- og energispørgsmål baseret på solid forskning.
I september 2013 skrev kemiker og blogger Andrew
Montford et kritisk essay for GWPF om John Cooks konsensusanalyse
med den sigende titel Consensus? Hvilken konsensus?
(Konsensus? Hvilken slags konsensus?)
2015 USA CO2-koalitionen
Den amerikanske CO2
Coalition har til formål at uddanne meningsdannere, politiske beslutningstagere og offentligheden om det vigtige bidrag fra "kuldioxid"
til vores liv og økonomi og stræber efter en informeret og objektiv
diskussion om klimaforandringer, menneskets rolle i klimasystemet,
begrænsningerne i klimamodellering og konsekvenserne af påbudte reduktioner i CO2-udledningen.
2019 Holland Clintel - Global Climate Intelligence Group
Allerede i programmet er 1.100 forskere enige: Der er ingen klimakrise!
(www.kla.tv/26000) præsenterede Kla.TV dig for en gruppe, der taler klart imod alarmismen omkring klimaforandringer.
Denne gruppe er nu vokset til over 1.600 forskere og fik for
nylig følgeskab af Nobelprisvinderen i fysik, John F. Clauser.
I sin begrundelse for dette skridt forklarede han blandt andet, at den populære
klimafortælling afspejler en farlig korruption af videnskaben, der
truer den globale økonomi og milliarder af menneskers velbefindende.
Og: misforstået klimavidenskab har udviklet sig
til en massiv chok-journalistisk pseudovidenskab.
2019 Italien Klima, en modstrøms underskriftsindsamling
I Italien lancerede en gruppe forskere i juli 2019 en underskriftsindsamling
mod klimaalarmen med titlen Climate, a counter-current petition.
Underskriverne er 83 forskere, herunder adskillige professorer.
De forklarer i detaljer klimaforskningens faktiske tilstand,
som er langt fra konsensus, og skriver blandt andet:
Men vi skal være opmærksomme på, at CARBON DIOXIDE SELV ER IKKE ET FORURENENDE STOF.
Tværtimod. Det er uundværligt for livet på vores planet.
Og andre steder:
I modsætning hertil har den videnskabelige litteratur i stigende grad understreget
eksistensen af naturlige klimavariationer, som modellerne ikke kan gengive.
Dette naturlige udsving forklarer en betydelig del af den
globale opvarmning, der er blevet observeret siden 1850.
Det menneskeskabte ansvar for klimaforandringerne, som er blevet observeret i løbet af det sidste
århundrede, er derfor UBERETTIGET. OVERDRIVNING og katastrofeforudsigelser ER IKKE REALISTISK.
4. 46 tidligere IPCC [Intergovernmental Panel on Climate Change
- politisk, mellemstatsligt udvalg om klimaforandringer
] Medlemmer taler imod teorien om menneskeskabte klimaforandringer Endelig vil vi gerne præsentere en artikel
fra maj 2023, hvor 46 tidligere IPCC-medlemmer taler imod teorien om menneskeskabte klimaforandringer.
Som en påmindelse hævder IPCC, at mennesker
er årsagen til klimaforandringerne.
Nogle citater fra artiklen:
Dr. Roger Pielke: Alle mine kommentarer blev ignoreret uden modsvar.
På dette tidspunkt kom jeg til den konklusion, at IPCC-rapporterne faktisk var tænkt
som lobby-dokumenter, der havde til formål at fremkalde bestemte politikker,
men ikke som en sand og ærlig vurdering af forståelsen af klimasystemet.
Dr. Tom Segalstad: IPCC's model for global opvarmning
understøttes ikke af de videnskabelige data.
Dr. Miklos Zagoni: Jeg er helt overbevist om, at
teorien om menneskeskabt global opvarmning er forkert. 5.
En konsensus, der aldrig har eksisteret John Cook forsøgte at bevise en konsensus, der aldrig har eksisteret.
Men videnskab har aldrig rigtig været et spørgsmål om konsensus.
Tværtimod kom nye indsigter som regel fra enkeltpersoner og skulle
først presses igennem mod modstand fra etablerede kolleger.
Principielt træffer videnskaben ikke beslutninger
ved konsensus uden at overveje fakta.
I stedet fungerer videnskaben på denne måde:
Det er en idé, der går imod, hvad
de fleste forskere mener er rigtigt.
Hvis denne idé nu bekræftes i empiriske tests, og denne bekræftelse eliminerer
alt, hvad flertallet af forskere hidtil har troet på, så har
denne ene idé opnået videnskabeligt
fremskridt - uden nogen aftaler.
Faktisk er konsensus i videnskaben snarere en hindring, fordi
den gør dig doven og får dig til at slå dig til ro i nuet.
Påstanden om, at der er konsensus, hjælper normalt kun ideologer, der
ønsker at bruge en påstået konsensus til at fremme deres mål.
HVIS argumentet er baseret på konsensus, så kan man antage - med så mange afvigende
stemmer - at et stort flertal af forskere afviser klimaalarmisme.
Hvem er John Cook, hvem er hans medforfattere, og hvad er deres hensigter?
På sin blog SkepticalScience.com beskrev Cook
sig selv (på tidspunktet for sin 97%-analyse)
som følger: Denne side blev oprettet af John Cook.
Jeg er ikke klimatolog eller videnskabsmand, men freelance tegneserietegner og webprogrammør af profession.
Jeg studerede fysik på University of Queensland, og selvom jeg
fik en First Class Honours og kunne have fortsat med en ph.d., opgav
jeg i stedet den akademiske verden og blev
professionel skribent.
For meget skribleri i forelæsningerne, tror jeg.
Ikke desto mindre bevarede jeg en stærk interesse for videnskab,
og min nysgerrighed om, hvordan verden fungerer, voksede, da jeg ikke
længere var tvunget til at læse til kommende eksamener.
I 2016 fik han en doktorgrad
i kognitiv psykologi med emnet:
At lukke konsensuskløften ved at kommunikere den videnskabelige konsensus
om klimaforandringer og imødegå misinformation.
I dag er han postdoktoral forsker på Monash University i Australien.
Men hans hovedprojekt er tilsyneladende den klimaaktivistiske blog
SkepticalScience.com, som han grundlagde tilbage i 2007.
Medforfatterne til 2013-analysen var deltagere i et såkaldt citizen science-projekt
- dvs. borgerforskning, der også er åben for interesserede lægfolk - og er alle
stadig opført som bidragydere til Cooks klimaaktivistiske
blog, der har eksisteret siden 2007.
Da de alle er bidragydere til Cooks klimaaktivistiske blog, kan man gå
ud fra, at de - ligesom Cook selv -
ikke gik til projektet med et åbent sind!
Cook og hans folk ødelægger forskeres karrierer
At Cook er aktivist, kan også ses af, at han fører en sort liste over misinformatører på sin blog.
Det drejer sig om folk, der - set fra Cooks synspunkt
- spreder falske oplysninger, herunder 17 forskere.
En af dem er Roger Pielke senior, professor emeritus i atmosfærisk videnskab
ved Colorado State University med en imponerende akademisk karriere.
I stedet for at modtage anerkendelse for sine videnskabelige præstationer
som pensionist, bliver han nu nedgjort og udelukket.
Judith Curry, professor emeritus i jord- og atmosfæriske videnskaber
ved Georgia Institute of Technology, blev ramt endnu hårdere.
Selvom hun også kan se tilbage på en lang karriere og havde modtaget adskillige priser,
måtte hun opgive sit job, efter at Cook havde sat hende på sin sorte liste.
Hun fandt heller ingen anden beskæftigelse i den akademiske verden.
I dag afliver hun den klimaalarmisme, som hun selv engang var
involveret i, og advarer mod FN's antikapitalistiske dagsorden.
Man spørger uvilkårligt sig selv:
Hvorfor har Cooks offentliggjorte sorte liste så stor indflydelse på personaleafgørelser på amerikanske universiteter?
Hvor får en australsk blogger, som ikke selv har
haft en akademisk karriere inden for klimavidenskab,
magten til at ødelægge karrieren for respekterede
forskere, som er eksperter på området?
Hvorfor er Cook så indflydelsesrig?
Tja - på den ene side laver han aggressiv markedsføring
og ved en ting eller to om søgemaskineoptimering.
På den anden side passer udsagnet om, at mennesket er skyld i klimaforandringerne, også perfekt
ind i globalisternes program, og man kan derfor gå ud fra, at Cook støttes af dem.
En reference til dette: Den 27. september 2011 - længe før hans analyse blev offentliggjort
- rapporterede Cook om et partnerskab med Al Gore i det interne forum på SkepticalScience.com:
"I morges havde jeg en lang Skype-samtale med en mand, der
arbejder for Al Gores Climate Reality Project.
[ ... ] Han nævnte muligheden for et partnerskab. [ ...
Det er en spændende mulighed og en yderligere bekræftelse af det, vi gør.
Det faktum, at præsident Barack Obama citerede Cooks undersøgelse i et
tweet, blot en dag efter dens offentliggørelse, taler for sig selv.
Obama tweetede den 16. maj 2013:
Det er 97 procent af forskerne enige i: #Klimaforandringerne er reelle, menneskeskabte og farlige.
På den måde spillede han så at sige det stille
spil og udelod simpelthen vigtige oplysninger:
De 97% af forskerne, der overhovedet udtaler
sig, blev med Obama til 97% af ALLE forskere.
Vi husker det:
Faktisk havde kun 33,6% af de studier, som Cook analyserede, overhovedet udtalt sig om menneskeskabte klimaforandringer.
Hvis man nu udelader de resterende 66,4 % og sætter disse
33,6 % som 100 % af dem, der gav en mening til kende, så
var 97 % af disse igen enige i, at klimaforandringerne sandsynligvis
er mere eller mindre menneskeskabte.
(eller kan det være menneskeskabt?)
Delvist menneskeskabt bliver menneskeskabt over hele
linjen - det lyder som 100% menneskeskabt.
Og der var slet ingen omtale af fare i Cooks undersøgelse,
det var Obama, der opfandt det!
7. Var resultatet af analysen forudbestemt?
Det giver indtryk af, at Cook og hans medarbejdere med alle midler har forsøgt at opnå et bestemt, forudbestemt resultat.
Og faktisk var der allerede i marts 2012 - før Cooks metaanalyse blev offentliggjort
- omfattende planer for markedsføring: - pressemeddelelser - mainstream-medier
- klimakommunikatører - bloggere - klimaorganisationer - Google
- YouTube-videoer og meget mere -... Hvordan kan du planlægge markedsføring,
mens arbejdet stadig er i gang?
Det faktum, at Cook havde drevet sin klimaaktivistiske blog siden 2007, tyder
også på, at resultatet af hans undersøgelse var givet på forhånd.
Han skrev ganske direkte i sit forum:
Vi slår ofte og regelmæssigt på konsensustrommen.
I virkeligheden er de argumenter, han samler mod såkaldte
klimaskeptikere eller benægtere, meget kontroversielle.
Den tjekkiske fysiker og blogger Luboš Motl imødegik alle Cooks 104 argumenter
(på det tidspunkt) og nåede frem til følgende konklusion:
Der er ingen klimatrussel, og der er ingen empirisk baseret evidens for, at menneskets
påvirkning af klimaet fortjener opmærksomhed fra andre end nogle få overdrevent
specialiserede eksperter, som burde undersøge sådanne
spekulative spørgsmål.
Alle meninger om, at klimaforandringer er farlige,
menneskeskabte eller overhovedet relevante for politik,
er baseret på den irrationelle holdning, cherry-picking, intimidering,
censur og generelle sjusk, som Cook endnu en gang har vist os.
8. CO2 er planteføde Kuldioxid er ikke et forurenende stof,
tværtimod. Enhver gartner, der ejer et drivhus, kan bekræfte dette:
Hvis du tilfører CO2 til luften, vokser planterne bedre.
Og videnskaben leverer også beviser, for eksempel undersøgelsen
Den positive effekt af menneskelig CO2-udledning på overlevelsen
af liv på Jorden af Patrick Moore, 2015.
Moore kommer endda til den konklusion, at menneskets CO2-udledning
sikrer den langsigtede overlevelse af livet på Jorden:
Alt liv er baseret på kulstof, og den vigtigste kilde
til dette kulstof er CO2 i den globale atmosfære.
[ ... ]
Afbrændingen af fossile brændstoffer for at generere energi til den menneskelige civilisation
har vendt den nedadgående tendens i CO2-emissionerne og lover at bringe dem tilbage til
niveauer, der sandsynligvis vil føre til en betydelig stigning i vækstraten og biomassen
af planter, herunder fødevareafgrøder og træer.
Menneskets CO2-udledning har genoprettet balancen
i det globale kulstofkredsløb og dermed sikret
den langsigtede overlevelse af livet på Jorden.
Dette ekstremt positive aspekt af menneskets CO2-udledning
skal vejes op mod den ubeviste hypotese, at menneskets
CO2-udledning vil føre til en katastrofal global
opvarmning i de kommende år.
Det spændende ved dette CO2-studie af Patrick Moore
er, at det er helt modsat af, hvad man hører hver dag
i mainstreammedierne: Mens det videnskabelige samfund angiveligt
er enige om, at øgede CO2-niveauer er absolut skadelige
for klimaet, og at mennesker skal stoppe med at udlede CO2,
skriver Patrick Moore, at det ikke er tilfældet: Vi
har brug for flere af dem!
Mens vi hver dag hører, at mennesker faktisk er det største
skadedyr på jorden og bør reduceres, skriver Patrick Moore,
at planterne havde akut brug for den
menneskeskabte CO2, for uden denne
ekstra, menneskeskabte CO2 ville planterne
være begyndt at dø.
Moore beskriver også årsagerne til denne forvrængede
fremstilling, som stempler CO2 som en klimadræber:
En stærk koalition af interesser mellem de vigtigste eliter
støtter og driver fortællingen om klimakatastrofen.
Miljøforkæmpere spreder frygt og indsamler donationer;
Politikere scorer point, fordi de ser ud til at redde jorden fra undergang;
Medierne lever af disse sensationelle historier og konflikter;
Forskere og videnskabelige institutioner modtager
milliarder i offentlig støtte;
[...
] Virksomheder vil gerne se grønne ud og modtage enorme offentlige
tilskud til projekter, der ellers ville være økonomiske tabere, såsom store vindmølleparker og solcelleanlæg...
Så der er mange vindere i denne skræmmekampagne om en klimakatastrofe.
De, der falder ved siden af, er dem, der skal betale for alle disse
såkaldte klimabeskyttelsesforanstaltninger og dermed forbløde -
og det er os, folket.
9 Konklusion: Som beskrevet er der også en stærk
interessegruppe i klimaspørgsmålet, som ønsker
at berige sig selv på vores bekostning og derfor spreder
falske rapporter og undertrykker sandheden.
Og det er tydeligt, at systemmedierne endnu en gang ikke
opfylder deres pligt til at rapportere afbalanceret.
Derfor er det kun folket selv, der kan sikre, at
de afvigende stemmer til klimaalarmismen bliver hørt
- og disse stemmer er mange!
Så spred venligst budskabet om dette program blandt dine venner og bekendte og på de sociale medier.