Докато войната в Украйна продължава с внезапна сила, конфликтът между Израел
и палестинците ескалира през октомври 2023 г. и бързо прераства в нова
война.
Войната в Украйна отне живота на стотици хиляди хора и от двете страни, принуди милиони да напуснат
домовете си и опустоши големи райони от Украйна.
Броят на жертвите във войната в Газа също нараства.
Стотици хиляди палестинци са принудени да бягат, а все по-големи райони от
ивицата Газа са опустошени.
Финансовото и икономическото въздействие на войните също е катастрофално.
Само разходите за възстановяване на Украйна се оценяват от Европейската инвестиционна
банка на 1,1 трилиона долара.
Само през 2022 г. войната в Украйна е нанесла икономически щети в размер на 1650 млрд. щатски
долара в световен мащаб.
Световната търговия се срина, а цените на енергията и хранителните продукти се повишиха,
докато в същото време враждуващите страни и техните поддръжници буквално изгориха
спешно необходимите средства за войната.
Към 31 юли 2023 г. те са следните суми:
ЕС - 84,8 млрд. евро, САЩ - 69,5 млрд. евро, Германия - 20,9 млрд. евро и Обединеното
кралство - 13,8 млрд. евро.
По време на войната в Газа Израел и САЩ вече са се договорили за военна помощ на обща стойност почти
34 милиарда евро.
С оглед на този контекст войните трябва да бъдат прекратени незабавно.
Въпреки това, както обяснява финансовият и икономически експерт Ернст Волф в следващото
предаване, няма интерес от прекратяване на войните, което
обяснява и безкрайността на войната в Украйна.
Коментарите на Волф са в унисон с тези на разследващия американски журналист Дейвид Соренсен
в документалния му филм "Израел - разкриване на една мистерия". [www.kla.tv/Israel/27342].
Соренсен предоставя убедителни доказателства, че войната в Газа е умишлено инсценирана.
Това означава, че и тази война е съвсем очевидно желана.
А сега чуйте Ернст Волф за причините за тези войни.
Здравейте, тук е Ернст Волф.
Фридрих Шилер е казал, че най-добрият търговец е войната.
Той превръща желязото в злато.
Това важи и за нашето време.
След Украйна в момента преживяваме следващата война в Израел и след това
в Близкия изток.
И двете войни са съпроводени от политически и медийни кампании, които се занимават почти
изцяло с обвиняване на врага за войната и с очерняне и заглушаване на критиците
на собствената им политика.
Има причина тези кампании да се провеждат с огромни финансови разходи и да
се подкрепят от множество международни организации, включително фондации и НПО:
Те отклоняват вниманието на обществеността от важния въпрос
кои всъщност са победителите в тези войни и кои са губещите, освен засегнатите
и жертвите?
Какво означава подобна война от икономическа гледна точка?
Нека да разгледаме основно какво означава преминаването от мирна към
военна икономика:
Първата последица е, че трябва да се произвеждат повече въоръжения.
Заповедта за това се издава от правителството, което трябва и да финансира всичко това.
Това става с парите на данъкоплатците, които преди това са били спечелени от населението.
Така че става дума основно за преразпределение.
Парите на данъкоплатците преминават в джобовете на отбранителната индустрия в резултат на правителствено
решение.
Сега може да се възрази, че повечето правителства са силно задлъжнели и не разполагат
с фискални ресурси за стимулиране на отбранителната индустрия.
Те имат и решение за това:
Правителствата получават парите за себе си.
За тази цел те емитират държавни облигации, които купуват от централната банка
и предават на търговските банки.
По този начин обаче те насърчават създаването
на пари, тъй като този процес не означава нищо друго, освен че трябва да се създадат нови
пари от нищото.
Тези нови пари обаче увеличават общото парично предлагане и по този начин стимулират инфлацията.
Това от своя страна води до експроприация на обикновения гражданин, който в този случай плаща не с данъците
си, а със загубата на покупателната си способност.
Във всеки случай губещите от войната са обикновените граждани, с които не е било консултирано
решението за започване на война.
С други думи, това е принудително преразпределение на богатството от огромното
мнозинство към малко малцинство.
Нека разгледаме по-отблизо това малцинство.
Разбира се, това включва преди всичко производителите на оръжие, т.е. отбранителната промишленост.
В случая с Украйна и Израел това означава преди всичко оръжейната индустрия на САЩ, която е основният
доставчик и в двете страни.
Големите корпорации като Lockheed Martin, Raytheon, Boeing и Northrop обаче не са единствените
печеливши.
Войната означава, че са необходими огромни количества оръжия и че те трябва да се доставят
и произвеждат постоянно.
Това, разбира се, подхранва конкуренцията между отбранителните компании,
които разширяват капацитета си в големи мащаби.
Това обаче изисква инвестиции и те не получават парите за това като подарък,
а под формата на заеми от банките.
Така и банките са тези, чийто бизнес се стимулира от войната.
Но това не е всичко в наши дни, защото живеем
в епохата на четвъртата индустриална революция, в която оръжейната индустрия
е технологично зависима от ИТ индустрията.
Само напомняме:
Преди да бъде пуснат за частно ползване, интернет е бил и чисто военно съоръжение.
С други думи, наред с отбранителната индустрия и банките, ИТ гигантите също са сред големите
победители във войната.
Сега става интересно,
защото възниква важният въпрос:
Кой стои зад американските отбранителни компании, банките на Уолстрийт и ИТ гигантите в Силициевата
долина?
Нека започнем с компаниите в областта на отбраната:
Основните акционери на Lockheed Martin, Raytheon и Northrop са мениджърите на активи
Vanguard, State Street и BlackRock.
Vanguard е и най-големият институционален акционер в Boeing.
Същото важи и за банките на Уолстрийт днес.
Нека разгледаме само петте най-големи
- JP Morgan Chase, Bank of America, City Group, Wells Fargo или U.S. Bancorp:
Сред основните акционери във всички тях са Vanguard, BlackRock и State Street.
И накрая, нека разгледаме най-големите ИТ компании в Силициевата долина.
Намираме и обичайните мениджъри на активи в Apple, Microsoft, Amazon и Alphabet.
Като се замислите, че Vanguard е основен акционер
в BlackRock, а двете са основни
акционери в State Street, разбирате кой управлява нашия свят днес.
Правителствата със сигурност не са!
Сега възниква въпросът: Кой стои зад State Street, Vanguard и BlackRock?
Според Ернст Волф те са мениджъри на активи.
Те обаче не управляват просто някакви активи;
според Волф те управляват активите на свръхбогатите, включително на Ротшилдови,
Рокфелерови, Уорбъргови, Голдман Сакс, Бил Гейтс, Уорън Бъфет и Елон Мъск.
Ротшилдови например са прехвърлили около 2,8 трилиона щатски долара на BlackRock,
превръщайки я с един замах в най-големия управител на активи в света.
Така че отново малката група свръхбогати хора са единствените бенефициенти на тези войни.
Ако вземем предвид и факта, че водещи западни правителствени ръководители
като Джо Байдън, Еманюел Макрон, Риши Сунак и украинският министър-председател Володимир
Зеленски са тясно свързани с тези кръгове, става ясно, че в прекомерния си стремеж
към власт и богатство тази група систематично хвърля хората във война, мизерия
и бедност.
Ето защо е важно да се наложи глобална забрана на кризисните печалби.
Ако вече не могат да се генерират печалби от каквито и да било бедствия, а получените по този начин печалби трябва да се използват например за възстановяване или минимизиране на щетите, тази зла игра ще приключи внезапно.