Medtem ko se vojna v Ukrajini nenadoma nadaljuje, se je spor med Izraelom
in Palestinci oktobra 2023 zaostril in hitro prerasel v novo
vojno.
Vojna v Ukrajini je na obeh straneh terjala več sto tisoč življenj, več milijonov ljudi je bilo prisiljenih zapustiti
svoje domove in opustošila obsežna območja Ukrajine.
Število žrtev v vojni v Gazi prav tako narašča.
Več sto tisoč Palestincev je bilo prisiljenih pobegniti, vedno večja območja na
območju Gaze pa so opustošena.
Finančni in gospodarski učinek vojn je prav tako katastrofalen.
Evropska investicijska banka ocenjuje, da bodo samo stroški obnove Ukrajine znašali
1,1 bilijona dolarjev.
Na svetovni ravni je vojna v Ukrajini samo v letu 2022 povzročila gospodarsko škodo
v višini 1 650 milijard USD.
Svetovna trgovina se je sesula, cene energije in hrane so poskočile, hkrati
pa so vojskujoče se strani in njihovi podporniki v vojni dobesedno izčrpali
nujno potrebna sredstva.
Na dan 31. julija 2023 so bili ti zneski naslednji:
EU 84,8 milijarde EUR, ZDA 69,5 milijarde EUR, Nemčija 20,9 milijarde EUR in Združeno
kraljestvo 13,8 milijarde EUR.
Izrael in ZDA sta se v vojni v Gazi dogovorila o vojaški pomoči v skupni vrednosti skoraj
34 milijard evrov.
Glede na to bi bilo treba vojne dejansko takoj ustaviti.
Vendar, kot v naslednji oddaji pojasnjuje finančni in gospodarski strokovnjak
Ernst Wolff, ni interesa za končanje vojn, kar pojasnjuje
tudi neskončnost vojne v Ukrajini.
Wolffovi komentarji se ujemajo s komentarji ameriškega preiskovalnega novinarja Davida Sorensena
v njegovem dokumentarnem filmu Izrael - razkritje skrivnosti. [www.kla.tv/Israel/27342].
Sorensen predloži prepričljive dokaze, da je bila vojna v Gazi namerno uprizorjena.
To pomeni, da je tudi ta vojna povsem očitno zaželena.
Poslušajte Ernsta Wolffa o razlogih za te vojne.
Pozdravljeni, tu je Ernst Wolff.
Friedrich Schiller je nekoč dejal, da je najboljši trgovec vojna.
Železo spreminja v zlato.
To velja tudi za naš čas.
Po Ukrajini trenutno doživljamo naslednjo vojno v Izraelu in na Bližnjem
vzhodu.
Obe vojni spremljajo politične in medijske kampanje, ki se skoraj izključno ukvarjajo
z obtoževanjem sovražnika za vojno ter obrekovanjem in utišanjem kritikov
lastne politike.
Ne brez razloga se te kampanje izvajajo z ogromnimi finančnimi sredstvi, podpirajo pa
jih številne mednarodne organizacije, vključno s fundacijami in nevladnimi organizacijami:
Javnost odvračajo od pomembnega vprašanja, kdo so
pravzaprav zmagovalci v teh vojnah in kdo so poleg prizadetih in
žrtev poraženci?
Kaj takšna vojna pomeni z gospodarskega vidika?
Poglejmo, kaj pomeni prehod iz mirovnega v vojno
gospodarstvo:
Prva posledica je, da je treba proizvesti več oborožitve.
Odredbo za to izda vlada, ki mora vse skupaj tudi financirati.
To počne z denarjem davkoplačevalcev, ki so ga pred tem zaslužili prebivalci.
Torej gre v bistvu za prerazporeditev.
Denar davkoplačevalcev se zaradi odločitve vlade steka v žepe obrambne
industrije.
Zdaj se lahko pojavi ugovor, da je večina vlad močno zadolžena in
nima proračunskih sredstev za spodbujanje obrambne industrije.
Tudi za to imajo rešitev:
Vlade dobijo denar zase.
V ta namen izdajajo državne obveznice, ki jih kupijo od centralne banke
in posredujejo poslovnim bankam.
S tem pa spodbujajo ustvarjanje denarja,
saj ta proces ne pomeni nič drugega kot to, da je treba iz nič ustvariti
nov denar.
Vendar ta novi denar povečuje skupno ponudbo denarja in s tem spodbuja inflacijo.
To pa razlasti navadnega državljana, ki v tem primeru ne plačuje z davki,
temveč z izgubo kupne moči.
V vsakem primeru so v vojni poraženci navadni državljani, s katerimi se pri
odločanju o vojni niso posvetovali.
Z drugimi besedami, gre za prisilno prerazporeditev bogastva od
velike večine k majhni manjšini.
Podrobneje si oglejmo to manjšino.
To seveda vključuje predvsem proizvajalce orožja, tj. obrambno industrijo.
V primeru Ukrajine in Izraela to pomeni predvsem ameriško orožarsko industrijo, ki je glavni
dobavitelj v obeh državah.
Vendar njihove velike korporacije, kot so Lockheed Martin, Raytheon, Boeing in Northrop, niso
edini zmagovalci.
Vojna pomeni, da je orožje potrebno v ogromnih količinah ter da ga je treba nenehno dopolnjevati
in proizvajati.
To seveda spodbuja konkurenco med obrambnimi podjetji, ki v
velikem obsegu širijo svoje zmogljivosti.
Vendar so za to potrebne naložbe, denarja za to pa ne dobijo kot darilo,
temveč v obliki posojil od bank.
Tako so tudi banke tiste, katerih poslovanje se zaradi vojne okrepi.
Vendar to danes ni vse, saj živimo
v dobi četrte industrijske revolucije, v kateri je orožarska industrija
tehnološko odvisna od industrije IT.
Samo opomnik:
Preden je bil internet sproščen za zasebno uporabo, je bil tudi povsem vojaški objekt.
Z drugimi besedami, poleg obrambne industrije in bank so med največjimi zmagovalci vojne tudi
velikani informacijske tehnologije.
Zdaj je zanimivo, saj se
postavlja zelo pomembno vprašanje:
Kdo stoji za ameriškimi obrambnimi podjetji, bankami z Wall Streeta in velikani informacijske tehnologije
v Silicijevi dolini?
Začnimo z obrambnimi podjetji:
Glavni delničarji družb Lockheed Martin, Raytheon in Northrop so upravljavci premoženja
Vanguard, State Street in BlackRock.
Vanguard je tudi največji institucionalni delničar družbe Boeing.
Enako velja za banke na Wall Streetu.
Oglejmo si le pet največjih: JP Morgan
Chase, Bank of America, City Group, Wells Fargo ali U.S. Bancorp:
Vanguard, BlackRock in State Street so med glavnimi delničarji vseh teh skladov.
Na koncu si oglejmo še največja podjetja IT v Silicijevi dolini.
Običajne upravljavce premoženja najdemo tudi v podjetjih Apple, Microsoft, Amazon in Alphabet.
Če upoštevate, da je Vanguard glavni delničar družbe
BlackRock in da sta oba glavna delničarja
družbe State Street, ugotovite, kdo danes vlada našemu svetu.
Vlade zagotovo ne!
Zdaj se postavlja vprašanje: Kdo stoji za družbami State Street, Vanguard in BlackRock?
Po mnenju Ernsta Wolffa so to upravljavci premoženja.
Vendar pa ne upravljajo kar tako; po Wolffovih
besedah upravljajo premoženje superbogatih, vključno z Rothschildi, Rockefellerji, Warburgi,
Goldman Sachsom, Billom Gatesom, Warrenom Buffetom in Elonom Muskom.
Rothschildi so na primer prenesli približno 2,8 bilijona ameriških dolarjev na družbo
BlackRock, s čimer je ta v enem zamahu postala največji upravitelj premoženja na svetu.
Tako je tudi tokrat edina koristnica teh vojn majhna skupina superbogatih ljudi.
Če upoštevamo, da so s temi krogi tesno povezani tudi vodilni voditelji
zahodnih vlad, kot so Joe Biden, Emmanuel Macron, Riši Sunak in ukrajinski premier
Volodimir Zelenski, postane jasno, da ta skupina v svojem pretiranem pehanju
za oblastjo in bogastvom ljudi sistematično potiska v vojno, bedo in revščino.
Zato je nujno, da se uveljavi globalna prepoved kriznih dobičkov.
Če iz kakršnih koli nesreč ne bo več mogoče ustvarjati dobička, ampak bo treba tako ustvarjen dobiček uporabiti na primer za obnovo ali zmanjšanje škode, se bo ta zlobna igra nenadoma končala.