Akcie významné švýcarské banky Credit Suisse se na burze naposledy obchodovaly
12. června 2023. Credit Suisse byla během několika dní převzata UBS.
To vyvolalo řadu otázek, zejména ve finančním světě:
Jaký byl skutečný důvod převzetí Credit Suisse bankou UBS?
A proč parlamentní výbor drží vyšetřování krachu Credit Suisse v tajnosti dalších 50 let?
Proč nebyla banka Credit Suisse jednoduše zlikvidována, tj. rozpuštěna, jak to vyžaduje zákon
a krizové plány? Těmito a dalšími otázkami se bude tento program zabývat.
Přestože k záchraně Credit Suisse došlo
před několika měsíci,
je to zajímavý příklad fungování finančního světa.
Přestože velké švýcarské banky již několik let připravují podrobný plán nouzového řešení
pro případ úpadku investiční banky, v případě Credit Suisse se tento plán neuplatňuje.
Tento nouzový plán by zachoval švýcarský obchodní podíl Credit Suisse
a zbytek skupiny, zejména americký obchodní podíl, by poslal do konkurzu.
Posluchačům bylo prezentováno, že během několika dní by neexistovalo jiné řešení,
než aby Credit Suisse převzala UBS v rámci jednodenní operace.
Byl vyhlášen výjimečný stav, tj. stanné právo.
Podle čl. 185 odst. 3 spolkové ústavy může Spolková rada: [...
] vydávat nařízení a příkazy k potírání závažných narušení veřejného pořádku nebo vnitřní či vnější bezpečnosti, k nimž došlo nebo která bezprostředně hrozí.
Tato nařízení musí být časově omezena.
Je pochybné, že by úpadek Credit Suisse vážně narušil veřejný pořádek
nebo ohrozil vnitřní či vnější bezpečnost Švýcarska.
Tím spíše, že krizový plán by zaručil přežití Credit Suisse.
Federální rada tak zneužila ústavu, aby si vynutila tuto dohodu pomocí výjimečného stavu.
Konfederace a Švýcarská národní banka (SNB) zajistily dohodu až do výše 250 miliard CHF. Pro srovnání:
V letech 2008 a 2009 USA utratily 204 miliard USD za všechny
záchranné akce, tj. převzetí dluhů státem.
To znamená, že jen na záchranu Credit Suisse bylo poskytnuto více peněz, než kolik stála celá záchrana bank v USA za celé dva roky.
UBS nyní získala akcie Credit Suisse za 3 miliardy švýcarských franků.
K 31. prosinci 2022 měla Credit Suisse vlastní kapitál ve výši 45 miliard CHF.
To byl pro UBS výhodný obchod. Je to úplně stejné jako vždycky:
UBS dosáhla k 30. červnu 2023 čtvrtletního zisku přes 29 miliard
CHF, ale zbývající riziko nese švýcarský daňový poplatník, který
se pouze zajišťuje na straně ztráty, ale na zisku se nepodílí.
Celý příběh je jaksi nekonzistentní a zdá se, jako by byly důležité informace zamlčeny švýcarskému
obyvatelstvu, které musí zaplatit účet za tuto transakci. To vysvětluje padesátileté utajování vyšetřování.
Deriváty v aplikaci krizového plánu Credit
Suisse Byly deriváty důvodem pro 50letou dohodu o mlčenlivosti?
Finanční derivát je vymyšlený konstrukt, finanční produkt, jehož hodnota a výkonnost je
odvozena od jiných finančních produktů (podkladových aktiv), tj. finanční sázka.
Můžete například spekulovat na růst i pokles
ceny podkladového aktiva, např. akcie.
Celkový objem derivátů držených Credit Suisse k 31. prosinci 2022 činil neuvěřitelných 14,360 miliardy CHF.
Toto číslo je tak pohádkově gigantické, že si ho musíte dát do souvislostí, abyste ho pochopili.
Hrubý národní produkt Švýcarska činí přibližně 800 miliard švýcarských franků.
To znamená, že pozice Credit Suisse v derivátech je 18krát větší než hrubý národní produkt Švýcarska.
Oficiální dluh Konfederace činí přibližně 110 miliard CHF.
To znamená, že pozice Credit Suisse v derivátech je 130krát větší než dluh Konfederace.
Warren Buffet, jeden z nejúspěšnějších investorů na světě, předseda představenstva a generální
ředitel společnosti Berkshire Hathaway, řekl v roce 2002 o derivátech
následující: Jsme však přesvědčeni, že deriváty jsou finanční zbraně hromadného ničení,
které v sobě skrývají latentní, ale potenciálně smrtící nebezpečí.
Pokud by byla skupina CS zlikvidována v souladu s plánem pro mimořádné situace, byl by
na část skupiny Credit Suisse, která tyto pozice držela, vyhlášen konkurz.
Čistá pozice derivátů je platná pouze do té doby, dokud všechny protistrany mohou plnit
své závazky vyplývající z derivátové smlouvy. Jednoduše řečeno to znamená:
Každá banka sází na určitou tržní událost a zajišťuje se proti tomuto riziku tím, že uzavře
další sázku na třetí banku, která zase uzavře stejné zajištění na jinou banku.
Tímto způsobem jsou všechny systémově významné banky zapleteny do sítě derivátů.
Když padne jeden, padnou všichni. Kdyby ČS zkrachovala, padly by všechny banky.
Pokud by ČS již nebyla schopna plnit své pozice v portfoliu derivátů jako protistrana, všechny
pozice, které ostatní banky zajistily u ČS jako protistrany, by se staly bezcennými.
To by znamenalo, že by celý finanční systém
vyletěl do povětří, tj. byl by zničen.
Vlastní kapitál Credit Suisse ve výši přibližně 45 miliard CHF je však přibližně 360krát menší než pozice v derivátech.
V důsledku toho by Credit Suisse nebyla schopna plnit své závazky v případě bankrotu, což by ve světovém
derivátovém cyklu vytvořilo díru o velikosti výše zmíněných 14 360 miliard CHF.
To by vedlo k dominovému efektu. Všechny banky v síti derivátů by padly.
UBS nenesla v důsledku převzetí žádné finanční
riziko; to ponesou švýcarští daňoví poplatníci.
Ale co více než 14 000 miliard CHF v derivátových pozicích v rozvaze CS? Nyní jsou v UBS.
Vzhledem k tomu, že UBS má také obrovskou knihu derivátů, je problém ještě větší.
První společná účetní závěrka ukáže, jak velká je.
Spolková rada použila k uskutečnění této transakce nouzový zákon bez právního základu.
Tím byl celý mezinárodní finanční systém - prozatím - zachráněn.
Nyní prohlášení ministrů zahraničí spolkovému radnímu Kellerovi-Sutterovi najednou dává smysl: Zachránili jste svět.
Vedení UBS, švýcarský úřad pro dohled nad finančním trhem FINMA,
Švýcarská národní banka SNB a Švýcarská federální rada neinformovaly
švýcarské daňové poplatníky o skutečných a širších souvislostech.
Švýcarskému obyvatelstvu bylo řečeno, že záchrana CS je nevyhnutelná, aby se zachránilo švýcarské bankovnictví. Šlo však o dočasnou záchranu globálního finančního systému na úkor švýcarských daňových poplatníků.