Acțiunile marii bănci elvețiene Credit Suisse au fost tranzacționate la bursă pentru
ultima dată pe 12 iunie 2023. Credit Suisse a fost preluat de UBS în câteva zile.
Acest lucru a declanșat o serie de întrebări, în special în lumea financiară:
Care a fost motivul real al preluării Credit Suisse de către UBS?
Și de ce comisia parlamentară ține secretă ancheta privind prăbușirea Credit Suisse pentru următorii 50 de ani?
De ce Credit Suisse nu a fost pur și simplu lichidat, adică dizolvat, așa cum prevedea legea și planurile
de urgență? Aceste și alte întrebări vor fi abordate în cadrul acestui program.
Deși salvarea Credit Suisse a avut loc cu câteva luni
în urmă, aceasta reprezintă un
exemplu interesant al modului în care funcționează lumea financiară.
Deși marile bănci elvețiene au petrecut ani de zile elaborând un plan detaliat de soluționare de urgență în
cazul în care o bancă de investiții ar intra în faliment, acest plan nu a fost aplicat la Credit Suisse.
Acest plan de urgență ar fi păstrat cota de afaceri elvețiană a Credit Suisse
și ar fi trimis restul grupului, în special cota de afaceri americană, în faliment.
Audienței i s-a prezentat faptul că nu ar fi existat altă soluție în câteva zile decât
preluarea Credit Suisse de către UBS în cadrul unei operațiuni de o noapte.
A fost aplicată legea de urgență - adică legea marțială.
În conformitate cu articolul 185 alineatul (3) din Constituția federală, Consiliul Federal poate: [...
] emite ordonanțe și ordine pentru a contracara tulburările grave ale ordinii publice sau ale securității interne sau externe care au avut loc sau sunt iminente.
Astfel de reglementări trebuie să fie limitate în timp.
Este îndoielnic că falimentul Credit Suisse ar fi cauzat o perturbare gravă a ordinii
publice sau ar fi amenințat securitatea internă sau externă a Elveției.
Cu atât mai mult cu cât planul de urgență ar fi garantat supraviețuirea Credit Suisse.
Astfel, Consiliul Federal a abuzat de Constituție pentru a forța acest acord prin utilizarea legii de urgență.
Confederația și Banca Națională a Elveției (SNB) au garantat acordul cu până la 250 de miliarde de franci elvețieni. Pentru comparație:
În 2008 și 2009, SUA au cheltuit 204 miliarde de dolari pentru toate măsurile
de salvare, adică pentru preluarea datoriilor de către stat.
Acest lucru înseamnă că numai pentru salvarea Credit Suisse au fost puși la dispoziție mai mulți bani decât a costat întreaga salvare a băncilor din SUA pe parcursul a doi ani întregi.
UBS a achiziționat acum acțiunile Credit Suisse la un preț de 3 miliarde de franci elvețieni.
La 31 decembrie 2022, Credit Suisse avea capitaluri proprii de 45 de miliarde de franci elvețieni.
Aceasta a fost o afacere pentru UBS. Este exact la fel ca întotdeauna:
UBS a obținut un profit trimestrial de peste 29 de miliarde de franci elvețieni
la 30 iunie 2023, dar riscul restant este suportat de contribuabilul elvețian,
care acoperă doar partea de pierdere, dar nu participă la profit.
Întreaga poveste este oarecum inconsistentă și se pare că informații importante au fost ascunse populației
elvețiene, care trebuie să plătească factura acestei tranzacții. Acest lucru explică secretul de 50 de ani care a înconjurat ancheta.
Derivatele în aplicarea planului de urgență al Credit Suisse
Au fost derivatele motivul pentru care s-a încheiat un acord de confidențialitate pe 50 de ani?
Un instrument financiar derivat este o construcție inventată, un produs financiar a cărui valoare și
performanță derivă din alte produse financiare (suporturi), adică un pariu financiar.
De exemplu, puteți specula atât pe prețurile în creștere, cât și pe
cele în scădere ale unui activ suport, de exemplu, o acțiune.
Totalul instrumentelor financiare derivate deținute de Credit Suisse la 31 decembrie 2022 se ridica la suma incredibilă de 14,360 miliarde CHF.
Această cifră este atât de fabulos de gigantică încât trebuie să o pui în context pentru a o înțelege.
Produsul național brut al Elveției se ridică la aproximativ 800 de miliarde de franci elvețieni.
Acest lucru înseamnă că poziția Credit Suisse pe instrumente derivate este de 18 ori mai mare decât produsul național brut al Elveției.
Datoria oficială a Confederației se ridică la aproximativ 110 miliarde CHF.
Acest lucru înseamnă că poziția Credit Suisse în instrumente financiare derivate este de 130 de ori mai mare decât datoria Confederației.
Warren Buffet, unul dintre cei mai de succes investitori din lume, președinte și director general
al Berkshire Hathaway, a declarat următoarele despre instrumentele
financiare derivate în 2002: Credem, totuși, că instrumentele financiare derivate sunt arme financiare
de distrugere în masă, care ascund pericole latente, dar potențial letale.
În cazul în care CS ar fi fost lichidată în conformitate cu planul de urgență, partea din Credit
Suisse Group care deținea aceste poziții ar fi fost declarată în faliment.
Poziția netă a instrumentelor financiare derivate este valabilă numai atât timp cât toate contrapartidele își pot îndeplini obligațiile
care le revin în temeiul contractului de instrumente financiare derivate. Mai simplu spus, aceasta înseamnă:
Fiecare bancă pariază pe un anumit eveniment de pe piață și își acoperă acest risc făcând
un alt pariu pe o a treia bancă, care la rândul ei face aceeași acoperire pe o altă bancă.
În acest fel, toate băncile de importanță sistemică sunt prinse într-o rețea de instrumente derivate.
Dacă unul cade, cad toți. Dacă CS ar fi dat faliment, toate băncile ar fi căzut.
În cazul în care CS nu ar mai fi fost în măsură să își îndeplinească pozițiile în portofoliul de instrumente financiare derivate în calitate
de contraparte, toate pozițiile pe care celelalte bănci le acoperiseră cu CS în calitate de contraparte ar fi devenit lipsite de valoare.
Acest lucru ar fi însemnat că întregul sistem
financiar ar fi sărit în aer, adică ar fi fost distrus.
Cu toate acestea, capitalurile proprii ale Credit Suisse, în valoare de aproximativ 45 de miliarde CHF, sunt de aproximativ 360 de ori mai mici decât poziția pe instrumente financiare derivate.
Prin urmare, Credit Suisse nu ar fi fost în măsură să își îndeplinească obligațiile în caz de faliment, ceea ce ar fi creat o gaură în ciclul
mondial al instrumentelor financiare derivate de mărimea celor 14 360 de miliarde de franci elvețieni menționați mai sus.
Acest lucru ar fi condus la un efect de domino. Toate băncile din rețeaua de instrumente financiare derivate ar fi dat faliment.
UBS nu a suportat niciun risc financiar ca urmare a preluării;
acesta va fi suportat de contribuabilul elvețian.
Dar cum rămâne cu cele peste 14.000 de miliarde de franci elvețieni în poziții derivate din bilanțul CS? Acum sunt la UBS.
Deoarece UBS are, de asemenea, un portofoliu gigantic de instrumente financiare derivate, problema este și mai mare.
Primele conturi anuale comune vor arăta cât de mare este.
Consiliul Federal a aplicat legea de urgență fără un temei juridic pentru a realiza această tranzacție.
Acest lucru a salvat întregul sistem financiar internațional - pentru moment.
Acum, declarația făcută de miniștrii de externe în fața consilierului federal Keller-Sutter capătă brusc sens: Ați salvat lumea.
Conducerea UBS, Autoritatea elvețiană de supraveghere a pieței financiare
FINMA, Banca Națională a Elveției SNB și Consiliul Federal Elvețian nu
au informat contribuabilii elvețieni cu privire la contextul real și mai larg.
Populației elvețiene i s-a spus că o salvare a CS era inevitabilă pentru a salva peisajul bancar elvețian. Dar a fost vorba despre salvarea temporară a sistemului financiar global pe cheltuiala contribuabilului elvețian.