Jatkamme nyt tekstin käsittelyä.
Ja sanoisin, että yhteensä kaksitoista erinomaista asiantuntijaa on nimetty päivän arkaluonteisen
aiheemme oikeudelliseen osaan, tietysti koko joukosta.
Mukana oli kuusi lakimiestä, kolme tuomaria ja kolme oikeusoppinutta.
Kuitenkin vain kahdella heistä oli alusta alkaen riittävästi puheaikaa, kuten kaikki tiesivät.
Mutta kaikki kaksitoista ehdokkaamme olisivat halunneet tulla, kuten he ovat kirjoittaneet,
mutta kymmenen heistä on myös perunut eri syistä, mutta toivottavat
meille menestystä tämänpäiväiseen kokoukseen.
Teidän on kuitenkin hyvä tietää yksi syy, koska se valaisee kirkkaasti kahta puhujaa, jotka ovat
täällä tänään ja jotka palvelevat meitä asiantuntemuksellaan.
Tuo huippujuristi on kirjoittanut, hän kirjoittaa, että hän olisi vastahakoinen olemaan ensimmäinen
eturivin jäsen, joka tuo nykyisen aiheemme julkisuuteen oikeudellisesti sitovana polkuna.
Se oli hänen peruutuksensa, yksi niistä kahdestatoista.
Rehellisesti sanottuna se vaikutti minusta vähän
siltä kuin huippujalkapalloilija sanoisi:
En haluaisi tehdä tämän MM-kisojen ensimmäistä maalia.
Tai ammattinyrkkeilijä: en haluaisi olla ensimmäinen, joka tyrmää tämän lannistumattoman Goljatin.
Onko kaikki selvää? Kyllä.
Mutta nyt kanssamme kehään astuu mies, joka on, sanoisinko, ottanut vastaan tämän ilmeisen
haasteen.
Hän on Sveitsin kansalainen ja oikeustieteen tohtori, ja hänen ansioluettelonsa kertoo hänestä hieman
enemmän hetken kuluttua.
Heinz Raschein Heinz Raschein syntyi vuonna 1956 Malixin vuoristokylässä
Graubündenissä, ja hän kävi siellä peruskoulun.
Jotta hän voisi myöhemmin opiskella, hän kävi Churin kantonaalikoulun latinalaiskoulun.
Tänä aikana hänen isänsä valittiin liittovaltion tuomariksi Lausannessa, ja perhe muutti ranskankieliseen Sveitsiin.
Ranskankielisessä Sveitsissä vietetty aika oli yksi hänen elämänsä parhaista vuosista.
Vuonna 1976 hän valmistui Gymnase de Montbenonista ylioppilaaksi.
Rekrytointikoulun jälkeen hän sai kutsua itseään vuoristokrenatööriksi.
Vuoden 1976 lopusta vuoden 1981 loppuun Heinz Raschein opiskeli oikeustiedettä Bernin yliopistossa ja suoritti sotilasluutnantin arvon.
Tämän jälkeen hän suoritti asianajajan harjoittelun Churissa, minkä jälkeen hän valmistui asianajajaksi ja myöhemmin notaariksi.
Hän väitteli tohtorintutkinnossa toiseksi parhaalla arvosanalla eli Magna Cum Laude ja
kirjoitti väitöskirjansa aiheesta lainvastaisuus Sveitsin vastuuoikeusjärjestelmässä.
Heinz Raschein johti itsenäistä lakiasiaintoimistoa ja notaaritoimistoa Churissa lähes 30 vuoden ajan.
Hänet erotettiin armeijasta 50-vuotiaana sotilasoikeuden majurina.
Heinz Raschein nauttii tällä hetkellä hyvin vilkkaista eläkepäivistä
ja on hyvin kiitollinen työstään saamastaan suuresta kannustuksesta.
Hän auttaa ihmisiä, jotka kokevat joutuneensa koronavirustoimenpiteiden uhreiksi.
Hänellä on kolme naimisissa olevaa tytärtä, neljä lastenlasta ja kumppani, josta on tullut hänelle rakas viimeisten 20 vuoden aikana.
Heinz Raschein puhuu tänään aiheesta oikeudellinen konkurssi. Mitä nyt? Käytännön esimerkkien avulla.
Tervetuloa, Heinz Raschein. Toivotan teille menestystä. Kiitos.
Hyvät ystävät, olen iloinen voidessani esiintyä AZK:n edessä.
Olen arviolta viiden vuoden ajan yrittänyt
turhaan saada liittyä kuuntelijaksenne.
Olen ylpeä siitä, että olen nyt ensimmäistä kertaa kutsuttuna puhujana.
Keskimmäinen tyttäreni on biologi, eikä hän ole kanssani samaa mieltä kaikista elämän osa-alueista.
Mutta se tekee niin riippumatta siitä, onko sukupuolia kaksi vai 58½. Olen hänelle siitä kiitollinen.
Omassa esityksessäni olen sitä mieltä, että jos käytän pelkästään feminiinistä muotoa tai maskuliinista muotoa, molempia tarkoitetaan.
Esitelmäni aiheena on oikeudellinen konkurssi ja mahdolliset keinot siitä selviytymiseen.
Jaottelen tämän tässä diassa esitettyihin tekstityksiin. Näytän tien lailliseen konkurssiin.
Haluan käsitellä liittovaltion perustuslain kahta täydellistä tarkistusta vuosina 1885 ja 1999.
Mainitsen - tietyssä yhteydessä, jota sitten tarkennan - epäilyksen äänet,
ja sitten siirryn muutamiin suuriin
hankkeisiin, jotka olemme käynnistäneet liikkeen taholta mahdollisina keinoina
päästä pois todetusta oikeudellisesta konkurssista.
Ja aivan lopuksi puhun toimintavaihtoehdoista ja pidättyvyydestä tulevaisuutta varten.
Jos tarkastelemme tarkemmin demokratian ja oikeusvaltion käsitteitä, huomaamme,
että demokratia ja oikeusvaltion periaate ovat kaksi eri asiaa.
Koemme parhaillaan, että demokratia voi olla olemassa ilman oikeusvaltiota, ja aiemmat valtarakenteet ovat
osoittaneet, että myös päinvastainen on mahdollista - oikeusvaltio ilman demokratiaa.
Kun on valittava demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen välillä, vastaukseni on: oikeusvaltio.
Koska demokratia ilman oikeusvaltion periaatteita on pelkkä tyhjä kuori.
Sveitsin valaliitto on sitoutunut oikeusvaltioperiaatteeseen vuonna 1999 täysin uudistetussa liittovaltion perustuslaissa.
Haluaisin viitata tähän diaan. Tämän asetuksen luotettavin tekstiversio löytyy Fedlexin verkkosivustolta admin.ch.
Jos olet oikeassa paikassa, näet vasemmalla vihreällä korostetun vakuutuksen:
Tämä teksti on voimassa;
Jos hän olisi vahingossa päätynyt aikaisempaan tekstiversioon, hän löytäisi huomautuksen punaisella korostettuna
samasta paikasta: Tämä teksti ei ole voimassa. Kuten tulemme näkemään, tämä ei ole todiste, vaan pelkkä vakuutus.
Seuraavissa selityksissä voimme kuitenkin nyt tehdä sen teoreettisen oletuksen,
että voimme luottaa Fedlexin punaisiin tai vihreisiin vakuutuksiin.
Tässä vaiheessa minun on käytettävä hieman teknistä jargonia.
Tiedän, miten rasittavaa juridinen jargon voi olla.
Ivo on kuitenkin kutsunut teille tänään vain asianajajia, tuomareita ja muita oikeudellisia asiantuntijoita, joten hän haluaa
kiinnittää erityistä huomiota oikeudelliseen näkökulmaan. Tästä syystä selitän nyt normihierarkian käsitettä.
Minusta teidän pitäisi perehtyä lakiin paremmin kuin
Alain Berset ja kuusi muuta poliittista toimijaa.
Liittovaltion perustuslaki on Sveitsin valaliiton tunnustama ylin säädösmuoto.
Ainoana poikkeuksena normihierarkiasta siinä todetaan, että kansainvälistä oikeutta on noudatettava sen soveltamisessa (5 artikla).
Toisin kuin perustuslaki, kansainvälinen oikeus on vain osittain ymmärrettävissä, koska sen oikeuslähteet ovat hajanaisia.
Poliittisesta asenteesta riippuen tämä kohta voidaan ymmärtää huomioon ottavana tai ehdoitta seuraavana.
Perustuslaki on voimassa vain, jos sekä kansa että kantonit hyväksyvät sen.
Normihierarkian seuraava taso ovat liittovaltion lait.
Liittovaltion laki voi tulla voimaan, jos parlamenttimme, toisin sanoen molemmat neuvostot,
ovat kumpikin antaneet siihen suostumuksensa kansanäänestyksen jälkeen.
Molempien neuvostojen puheenjohtajien ja vakuutusmatemaatikkojen on allekirjoitettava se.
Jos kansa ei järjestä kansanäänestystä tai jos kansanäänestys epäonnistuu, se tulee voimaan. Liittoneuvoston asetukset ovat normihierarkian alimmalla tasolla.
Toisin kuin perustuslaki, joka edellyttää kansan ja kantonien enemmistöä, tai lait, jotka
edellyttävät vain parlamentin enemmistöä, liittoneuvoston asetukset syntyvät
pelkällä parlamentin valitsemien seitsemän varapuheenjohtajan hyväksynnällä.
Toimenpiteiden uhrien asianajajana haluan tietää liittovaltion tuomioistuimelta,
onko liittoneuvosto noudattanut vai ylittänyt toimivaltansa antaa asetuksia.
Sen on voitava vedota oikeusperustaan jokaiselle antamalleen määräykselle. Samoin laeilla on oltava perustuslaillinen tuki.
Tässä asiassa me samanhenkiset ihmiset - hallitusta, parlamenttia, oikeuslaitosta ja tiedotusvälineitä
vastaan - olemme melko varmoja siitä, että epidemialaki ei ole läheskään riittävä.
Jos nyt haluamme tietää, milloin tämä täysin tarkistettu liittovaltion perustuslaki tuli voimaan ja on siten
sitovasti sovellettavissa, voimme tarkistaa sen niin sanotusta liittovaltion lainsäädännön virallisesta kokoelmasta.
Sinun on tiedettävä, että liittovaltion hallitus ylläpitää rinnakkain virallista säädöskokoelmaa ja
systemaattista säädöskokoelmaa. Molempia pidetään tasavertaisina, ne vain järjestetään eri kriteerien mukaan.
Haen AS:n vuosiluvun ja sivun mukaan - jotka on annettu tässä - ja SR:n asetuksen numeron mukaan;
SR järjestää asetukset oikeudellisen aiheen mukaan.
Koska liittovaltion perustuslaki on kaikista säädöksistä korkein, siinä on numero SR 101.
Näin ollen AS:n numerossa AS 1999 2556 on molempien
neuvostojen 18. joulukuuta 1998 antama liittovaltion asetus ja huomautus: Tämä teksti on voimassa.
Liittovaltion asetus sisältää uuden liittovaltion perustuslain koko tarkistustekstin,
jonka parlamentti on hyväksynyt kansalle tiedoksi tällä päätöslauselmalla.
Tämän jälkeen vuonna 1999 järjestettiin kansanäänestys, jonka tuloksena selvä enemmistö kannatti tarkistettua tekstiä.
Tämän jälkeen asia tuli uudelleen neuvostojen käsiteltäväksi, jotka saattoivat kansan
hyväksymän perustuslakitekstin voimaan 1. tammikuuta 2000 uudella, 28.
syyskuuta 1999 annetulla liittovaltion asetuksella, tarkemmin sanottuna AS 1999 2555.
Ja voitte nähdä tässä päätöslauselman alun ja viimeisen sivun, jossa on allekirjoitukset, joiden on oltava käsin kirjoitettuja alkuperäisiä.
Teoreettisessa tarkastelussamme voimme siis pitäytyä tässä perustuslain tekstissä.
Oikeusvaltioperiaate mainitaan 5, 8 ja 9 artiklassa. Olen korostanut tätä diassa.
Ensimmäisessä näistä määräyksistä (5 artikla) vahvistetaan
laki valtion toiminnan perustaksi ja rajaksi.
Hallituksen toimien on oltava yleisen edun mukaisia ja oikeasuhteisia.
Molempien osapuolten, eli toisaalta valtion elinten ja toisaalta meidän yksityishenkilöiden, on toimittava vilpittömässä mielessä.
Lopuksi liittovaltion perustuslain 5 artiklassa korostetaan kansainvälisen oikeuden ensisijaisuutta.
Direktiivin 8 artiklassa todetaan, että kaikki ihmiset ovat yhdenvertaisia lain edessä;
Siinä kielletään syrjintä alkuperän, rodun, sukupuolen, iän, kielen, sosiaalisen aseman,
elämäntavan, uskonnollisen, ideologisen ja poliittisen vakaumuksen tai vammaisuuden perusteella.
Lainsäätäjinä liittoneuvostojen tehtävänä on varmistaa
miesten ja naisten oikeudellinen ja tosiasiallinen tasa-arvo.
9 artiklassa toistetaan mielivallan kielto ja valtion velvollisuus toimia vilpittömässä mielessä.
Tämä on viime kädessä 5 artiklan toteamuksen toistoa, koska suhteellisuusperiaatteen
rikkominen valtion viranomaisten taholta merkitsee niiden mielivaltaista toimintaa.
Saksankielisessä maailmassa tunnustetun oikeuslähdeopin mukaan suhteellisuusperiaatteella on kolme osaa.
Näin ollen hallituksen toiminnan on ensinnäkin oltava tarpeellista, toiseksi tarkoituksenmukaista
ja kolmanneksi haittojen ja hyötyjen välisen suhteen on oltava tasapainossa.
Kaikista näistä kolmesta suhteellisuuskriteeristä voidaan tietenkin olla eri mieltä.
Viimeisten kolmen ja puolen vuoden käytännön kokemus osoittaa kuitenkin, että neljä niin
sanottua valtiovaltaamme - lainsäätäjä, hallitus, oikeuslaitos ja tiedotusvälineet - ovat esittäneet
vain yleviä väitteitä liittoneuvoston asetuksella antamien Corona-toimenpiteiden oikeasuhteisuudesta
eivätkä ole selittäneet ja todistaneet kolmea mainittua näkökohtaa.
Oma runsas kokemukseni tällä alalla on yhteneväinen kahden arvostetun kollegani kokemuksen
kanssa, joita pidän arvovaltaisina alan asiantuntijoina. Yksi heistä on Philipp Kruse.
Toisin kuin kolmessa mainitussa valtiovallassa, olemme aina ja toistuvasti pyrkineet
kyseenalaistamaan niiden suhteellisuuden kaikissa kolmessa mainitussa asiassa.
Minun kantani on, että todistustaakka on täysin niiden
valtion virastojen harteilla, jotka sanelivat toimenpiteet.
Kollegani ovat panostaneet enemmän oikeudelliseen huolellisuuteen tässä asiassa ja esittäneet kahdessa tärkeimmässä
lausunnossaan todisteiden esittämistä toteutettuja toimenpiteitä vastaan, mitä en itse pidä tarpeellisena.
Viimeisenä oikeusvaltion periaatteena on mainittava, että se, joka
esittää väitteen, kantaa todistustaakan tästä väitteestä.
Muuten sillä ei ole merkitystä. Tämä todetaan siviililain 8 pykälässä, joka on liittovaltion laki.
Se on kirjattu paitsi lakiin myös perustuslakiin, tarkemmin sanottuna liittovaltion perustuslain
9 artiklaan. Paremman menestyksen toivossa kaksi kollegaani ovat esittäneet todistustaakan,
jota pidän pikemminkin vapaaehtoisena kuin pakollisena.
Ymmärrämme siis, että meidän puolellamme on yritetty yhä uudelleen selittää suhteettomuutta,
mutta se on törmännyt hiljaiseen torjuntaseinään.
Julkinen sektori kieltäytyy edelleen täyttämästä todisteita koskevaa velvoitettaan.
Kaiken kaikkiaan edessä on neljän perustuslaillisen minimivaltiomme tukipilarin romahtaminen.
Näitä periaatteita ovat mielivaltaisuuden kielto, suhteellisuusperiaate,
vallanjako ja todistustaakan jakaminen.
Tässä toteamuksessa näen oikeudellisen konkurssin, joka on sovittamattomassa ristiriidassa 1. elokuuta pitämiemme puheiden kanssa.
Palaan myöhemmin siihen, että on olemassa viides vahingoittunut pilari, allekirjoitusvaatimus.
Tästä pääsenkin liittovaltion perustuslain kahden täydellisen tarkistuksen historiaan.
Vuonna 1999 tehty oli toinen.
Ensimmäinen on vuodelta 1875, 27 vuotta liittovaltion perustamisen jälkeen.
Tämä ensimmäinen kokonaisuudistus sisälsi maailmanlaajuisesti ainutlaatuisten kansanoikeuksien - aloitteen ja kansanäänestyksen - käyttöönoton.
Aloitteen ansiosta Sveitsin kansa voi ehdottaa muutoksia liittovaltion perustuslakiin ja äänestää niistä.
Se voi käyttää kansanäänestystä varmistaakseen, että myös parlamentin
jo hyväksymät lait toimitetaan hyväksyttäväksi tai hylättäväksi.
Kuka teistä - nostakaa kätenne ylös - tietää vuoden 1848 ensimmäisen
liittoneuvoston puoluepoliittisen kokoonpanon?
Nykyään ei juurikaan tiedetä, että meillä oli tuolloin seitsemän liberaalisti ajattelevaa liittovaltion neuvonantajaa, tai pikemminkin esi-isämme. Silloin ei puhuttu taikakaavasta.
Tässä perustuslaissa ei vielä tunnustettu edellä mainittuja kansan oikeuksia, koska
Keski-Sveitsin katolisesti suuntautuneilla kansalaisilla ei tuolloin ollut edustusta liittoneuvostossa.
Vuonna 1875 Gotthard-insinööri Alfred Escher tajusi, että hän voisi saada vuosisadan rakennushankkeelleen
hyväksynnän vain myöntämällä toimilupia samoille kantoneille Keski-Sveitsissä.
Niinpä hän keksi tehdä seuraavasta käsitteestä houkuttelevan Zürichin tuolloin hyvin vaikutusvaltaiselle liberaalipuolueelle:
Me muutamme perustuslakia ja otamme huomioon Keski-Sveitsin asukkaat
antamalla heille aloite- ja kansanäänestysoikeuden.
Koska tämä oli yksi Keski-Sveitsin katolisten asukkaiden tärkeimmistä huolenaiheista, heidät
voitettiin puolelleen uudelle liikenneakselille, joka kulki heidän alueensa läpi.
Näin Sveitsin kansalle annettiin käänteentekevä oikeus vaikuttaa liittovaltion asioihin.
Mielestäni tämä ensimmäinen kokonaisuudistus oli todellinen edistysaskel.
Tilanne on erilainen vuonna 1999, yli sata vuotta myöhemmin, tehdyssä toisessa kokonaisuudistuksessa. Tuolloin sveitsiläinen asianajaja Kaspar Villiger oli liittovaltion oikeusministeri.
Leon Schlumpf oli asiantuntijaneuvoa-antavan komitean jäsen ennen liittoneuvostossa toimimista.
Tunsin hänet henkilökohtaisesti, koska hänen tyttärensä
Eveline oli läheinen luokkatoverini kantonikoulussa.
Hän ja isäni, joka on nykyään liittovaltion tuomari, vakuuttivat minulle yhdessä, samoin kuin Kaspar Villiger
julkisuudessa, että tämä toinen kokonaisuudistus oli uusi, puhdas järjestelmällisen järjestyksen uudelleenjärjestely,
ja nimenomaisesti puuttumatta olennaisesti aiemmin olemassa olleisiin oikeuksiin.
Vakuutus oli kaikille selkeä: "Emme halua muuttaa oikeuksianne, haluamme vain järjestää ne selkeämmin.
Todistan, että olet väärässä alla olevan esimerkin avulla.
Vaikka olin tuolloin hyvin kiireinen kolmen tyttären synnyttämisen, osakkaaksi ryhtymisen ja asianajajan ja notaarin
toimiluvan hankkimisen kanssa, en intuitiivisesti luottanut näihin vakuutteluihin ja äänestin vuoden
1999 täydellistä tarkistusta vastaan. Tänään on selvää, kuinka perusteltu tämä "ei" oli.
Vastoin näitä vakuutteluja täysin uudistettu liittovaltion perustuslaki sisältää
ainakin yhden hyvin kauaskantoisen olennaisen muutoksen. Aikaisemmin Art.
113 §:n 2 momentti aBV (aBV = vanha liittovaltion perustuslaki).
Tämän säännöksen mukaan asianajajat eivät voineet saattaa parlamentin hyväksymiä liittovaltion lakeja liittovaltion korkeimman oikeuden käsiteltäväksi.
Tämä vallanjakojärjestely on aina täytynyt hyväksyä.
Liittovaltion korkein oikeus on kuitenkin tuolloin tarkistanut perusteellisesti
liittoneuvoston asetusten perustuslainmukaisuuden.
Uudessa liittovaltion perustuslaissa todetaan nyt art.
Liittovaltion perustuslain 189 §:ssä säädetään, että edes liittoneuvoston asetuksia ei voida enää saattaa liittovaltion korkeimman oikeuden käsiteltäväksi niiden perustuslainmukaisuuden tarkistamiseksi.
Kuten olemme juuri nähneet - koska kaikki koronavirustoimenpiteet perustuvat yksinomaan liittovaltion
neuvoston asetuksiin - tämä on erittäin kohtalokas puuttuminen ihmisten oikeuksiin.
Tämä merkitsee sitä, että normien niin sanottu abstrakti uudelleentarkastelu poistetaan kokonaan liittovaltion tasolla.
Vaadin liittovaltion korkeimmalta oikeustuomioistuimelta oikeusnormien abstraktia tarkastelua, kun tuon liittovaltion neuvoston
asetuksen suoraan liittovaltion korkeimman oikeuden käsiteltäväksi ja vaadin sen perustuslainmukaisuuden tarkastelua.
Jos liittovaltion korkein oikeus tulee siihen tulokseen, että asetus kokonaisuudessaan
tai sen yksittäiset säännökset ovat perustuslain vastaisia, se julistaa
asetuksen tai sen yksittäiset säännökset mitättömiksi.
Kyseessä on standardien abstrakti tarkastelu, joka valitettavasti poistettiin vuonna 1999 tehdyllä täydellisellä tarkistuksella. Aineistossa tämä - tämä on taiteen synty.
189 BV - ja parlamentin kuulemispöytäkirjassa todetaan:
Tämä abstraktin normitarkastelun poistaminen ei vaikuta normien konkreettiseen tarkasteluun.
Standardien konkreettista tarkistamista kutsutaan myös standardien täydentäväksi tarkistamiseksi.
Se tarkoittaa, että jos esimerkiksi Rémy Stettler saa nyt sakon, koska hän
kieltäytyy käyttämästä kasvosuojusta Bernin ulkotiloissa, voin toimittaa asian
tuomioistuimelle ja pyytää, että normeja tarkistetaan erikseen.
Tuomioistuimen on tämän jälkeen tutkittava, onko sovellettu standardi perustuslain mukainen.
Jos näin ei ole, se ei johda tarkasteltavan standardin pätemättömyyteen vaan sen soveltumattomuuteen.
Kuten kävi ilmi, tuomioistuimet ovat olleet haluttomia tarkistamaan tiettyjä standardeja tähän päivään asti.
Olemme vieneet Rémy Stettlerin tapauksen liittovaltion korkeimpaan oikeuteen asti.
Liittovaltion korkein oikeus totesi tuomiossaan:
Tässä tapauksessa konkreettisen normitarkastelun toteuttaminen olisi yhtä kuin uudessa perustuslaissa kielletty abstrakti normitarkastus.
Tämä toteamus voi johtaa vain siihen johtopäätökseen, että nykyiset liittovaltion tuomarit,
jotka ovat opiskelleet nopeasti yliopistossa, eivät ole koskaan oppineet konkreettisen
ja abstraktin normitarkastelun välistä eroa eivätkä siksi kykene soveltamaan sitä.
Pohjimmiltaan he sanovat, että liittovaltion perustuslain 189 artikla
on katkaissut paitsi abstraktin myös konkreettisen normitarkastelun.
Tämä oli merkittävä askel taaksepäin toisessa kokonaisuudistuksessa.
Pelkästään tämän kokemuksen perusteella olen päätellyt, että olen oikeudellisesti konkurssissa.
Alussa selitin, että Fedlexin hallintaportaali takaa, ovatko
portaalissa julkaistut lakitekstit voimassa vai eivät.
Tämä tarkoittaa sitä, pitääkö se niitä sitovina vai ei enää sitovina.
Samanhenkinen toverimme Roman on kirjoittanut kirjan Exhabitus salanimellä Don Icon, joka käsittelee oikeudellista konkurssia.
Kirjan sivulla 102 hän vastustaa liittovaltion hallintoa (FFA), mutta myös liittovaltion
kansanterveysvirastoa (FOPH) ja useita osastoja toteamalla, että hänen
tietojensa mukaan COVID-lainsäädäntöä ei ole vielä allekirjoitettu.
Kuten kaikki liittovaltion lait, myös COVID-lait on allekirjoitettava sekä kansallisneuvoston
että osavaltioiden neuvoston puheenjohtajien ja sihteerien toimesta.
Kuten tiedätte, olemme äänestäneet kolme kertaa erilaisista COVID-laeista, ja vastoin tiedotusvälineiden ja poliittisten puolueiden rummutusta hävisimme hieman alle 40 prosentilla.
Nämä lait olivat vain periaatteellisia
lausumia liittoneuvoston COVID-sadusta.
Ne eivät sisällä sitovia tai pakollisia toimenpiteitä, kuten sosiaalista etäisyyttä, pakollista kasvojen peittämistä,
kokoontumiskieltoja, testausta, pakollisia todistuksia, pakollisia rokotuksia tai vastaavia.
Kun otetaan huomioon kannattajien bulevardi, 40 prosenttia vastaäänistä voidaan pitää kunnioitettavana menestyksenä.
Tämän vuoksi ehdotuksen tekijät ovat antaneet liittoneuvostolle vain periaatteellisen hyväksynnän.
Mitä Don Iconin Exhabitus-kirjasta lainattu kohta tarkoittaa?
Se kiistää kolmen COVID-lain pätevyyden vaadittujen allekirjoitusten puuttumisen vuoksi. Hän haluaisi nähdä lainmukaisen alkuperäisen allekirjoitetun kopion.
Fedlexissä julkaistut tekstit ovat vihreän vakuutuksen mukaisia:
Tämä teksti on voimassa, hänen epäluottamuksensa pois.
Jos hän epäilee yhtä näistä vakuutuksista, hänen on näin ollen tehtävä samoin kaikkien niiden osalta.
Voin kunnioittaa tätä näkökulmaa, mutta en halua seurata hänen selityksiään täällä, koska muuten
en voisi jatkaa puhumista kanssanne ja minun olisi rajoituttava sanomaan, että liikumme tyhjiössä.
Olen kuitenkin samaa mieltä Don Iconin kanssa siitä, että liittovaltiota ja sen hallintoa pyydetään
julkaisemaan laillisesti allekirjoitettu lakiteksti. Siirryn sveitsiläiseen ryhmäkanteeseen.
Kun Reiner Füllmich ilmoitti suunnitelmistaan nostaa ryhmäkanne
Yhdysvalloissa tai Kanadassa, minua pommitettiin kiivaasti kysymyksellä,
voisiko ryhmäkanteen nostaa myös Sveitsissä.
Hylkäsin nämä pyynnöt jyrkästi ensi alkuun, koska ryhmäkanteet ovat anglosaksinen menettelyllinen väline,
jota Manner-Euroopan menettelylliset järjestelmät eivät tunnusta. Mutta sitten ajatus herätti minut yöllä.
Varsinainen inspiraation välähdys tuli myöhemmin, ja se oli se, että voisin myös
toteuttaa eräänlaisen ryhmäkanteen Sveitsissä perustamalla kantajien yhdistyksen.
Sveitsissä on rajoitus, jonka mukaan meidän on alusta alkaen sovittava kaikkien
kantajien kanssa yhteisestä oikeudellisesta vaatimuksesta. Toisin sanoen.
kaikkien on vaadittava samaa tuomioistuimelta alusta alkaen.
Tämän seurauksena tulin siihen johtopäätökseen, että voisimme saada jotain tällaista aikaiseksi.
Sen jälkeen laadimme lupatekstin, ja saimme lopulta yli 10 000, mutta ei todennäköisesti aivan 15 000 oikeudellista määräystä.
Tämän perusteella ensisijainen asianajajamme jätti Markus Lienertin avustuksella Zürichissä lähes 90-sivuisen kanteen
Sveitsin valaliittoa vastaan liittovaltion korkeimpaan oikeuteen sen jälkeen, kun alustava menettely oli saatu päätökseen.
Tätä silmällä pitäen meidän oli ensin esitettävä pyyntö liittovaltion
valtiovarainministeriölle helmikuussa 2022.
Vasta sitten pystyimme valittamaan liittovaltion korkeimpaan oikeuteen.
Argumentoinnin pääkohdat on lueteltu seuraavassa diassa.
Tässä kanteessa olemme vaatineet symbolisen frangin suuruista korvausta kullekin
valtuutetulle edustajallemme toimenpiteistä aiheutuneesta haitasta.
Lyhyessä vastauksessaan liittovaltion valtiovarainministeriö käsitteli valituksessa esitettyjä väitteitä vain hyvin valikoivasti.
FDF vaikutti hieman vaikuttuneelta toimittamastamme vastauksesta ja päätti sitten olla toimittamatta kaksoiskappaletta.
Selitys: Oikeudenkäynnissä oikeudenkäyntiasiakirjat nimetään
seuraavassa järjestyksessä: kanne, vastine, vastaus ja vastine.
Meidän tapauksessamme tämä päättää oikeudellisten asiakirjojen vaihdon.
Tämän vuoden syyskuussa, vuoden kestäneen oikeudenkäynnin jälkeen, asianajajamme kirjoitti liittovaltion tuomioistuimelle korostaakseen kanteen kiireellisyyttä,
eikä vähiten WHO:n toukokuussa tekemien uudistussuunnitelmien vuoksi. 2024. Odotamme edelleen liittovaltion tuomioistuimen tuomiota.
Kuulun päätöksentekokomiteaan ja olen toistaiseksi vähemmistönä seuraavassa mielipiteessäni;
Mielestäni on järkevää julkaista oikeudellisten asiakirjojemme sisältö Internetissä.
Verkkosivusto on nähtävissä myös osoitteessa wirmenschen.ch.
Toinen tapa lisätä painetta olisi pitää lehdistötilaisuus, jossa käsiteltäisiin tämän oikeusjutun viivästymistä.
Toistaiseksi en ole saanut ehdotuksiani läpi valiokunnassa, mutta se voi vielä tapahtua.
Mielestäni kyseessä on rikollinen viivyttely,
joka on myös oikeudellinen konkurssi.
Sitten puhun lyhyesti Philipp Krusen rikosilmoituksesta, jonka hän teki BAFA:ta ja Swissmediciä vastaan.
Kollegani Philipp Kruse ja Markus Zollinger tekivät 14. heinäkuuta 2022 yli kolmesataa sivua pitkän rikosilmoituksen Swissmediciä
ja nimettyjä henkilöitä vastaan Inselspital Bernissä 37 asianomistajan ja 6 rokoteuhrin puolesta.
Siinä he asettivat Sveitsin oikeuslaitoksen vastakkain suurimman uhan
kanssa, jonka lääkkeet ovat koskaan aiheuttaneet Sveitsissä.
Perusteluissaan ne kiistävät yksityiskohtaisesti Swissmedicin vahvistamat lupavaatimukset,
jotka koskevat suurelle osalle Sveitsin väestöä annosteltavaa injektionesteainetta.
Tämän vakavan rikosilmoituksen taustalla on valtava määrä tutkimusta,
jota syytetty Swissmedic ei ole käsitellyt sanallakaan.
Jos havaitsen korrelaation injektionesteen antamisen ja kuolemantapausten välillä, se ei todista syy-yhteyttä.
Korrelaatio vaikeuttaa kuitenkin moninkertaisesti injektionantajan jo olemassa olevaa todistustaakkaa.
Hänen on todistettava vakuuttavasti, että hänen tuotteensa on tehokas ja turvallinen.
Tehokkuus tarkoittaa suojaa tartunnoilta ja tartuntoja vastaan.
Nykyään tiedämme, että yksikään valmistaja ei ole varmistanut tätä.
Tässä ratkaisevassa kohdassa lupaviranomainen ei voi kiistää Philipp Krusen ja Markus Zollingerin väitteitä.
Tälle koronaruiskutusaineelle myönnetty lupa on peruutettava hätäisesti ja huolimattomasti.
Myös tätä Philipp Krusen ja Markus Zollingerin nostamaa kannetta
viivytellään tahallisesti, aivan kuten sveitsiläistä ryhmäkannetta.
Emme voi sallia tätä, ja voimme vain panna sen merkille lisätodisteena oikeudellisesta konkurssista.
Haluamme tässä yhteydessä
kiittää Philipp Krusea ja Markus Zollingeria tästä tärkeästä askeleesta.
Se osoittaa, että FOPH:n ja Swissmedicin on kiireellisesti lopetettava epäilty haitallinen injektioneste välittömästi.
Ensimmäinen käsky on neminem laedere, älä tee pahaa. Tämän vastaisesti he ovat syyllisiä.
Tämä vie minut askeleen lähemmäs Graubündenin suvereniteetti-
ja itsemääräämisoikeuskomitean toimenpiteitä.
Viisi Graubündenin vapaamielistä ihmistä on yhdistänyt voimansa ja perustanut Graubündenin suvereniteetti- ja itsemääräämiskomitean.
He ovat Helmut Heine, Christian Birchmeier, Renato Stieffenhofer, Gerd Rehm ja minä.
Kaikki ovat tunnustaneet, että Sveitsin parlamentaarikot ja muut päätöksentekijät
ovat alttiita prosesseille, joista heillä ei ole riittävästi tietoa.
Genevessä sijaitseva WHO ei suunnittele ainoastaan pandemiasopimusta vaan myös
vielä vaarallisempaa kansainvälisten terveyssääntöjen tarkistusta.
Suuntaviivojen mukaan määräaika on ensi vuoden toukokuun 24. päivä, ja hylkäämisen puuttuminen merkitsee automaattisesti
sekä kansainvälisen terveyssäännöstön että pandemiasopimuksen hyväksymistä.
Tällä tavoin WHO:sta on tarkoitus tulla ainoa terveysasioita käsittelevä viranomainen, jolle se alistaa myös ilmastokehityksen.
WHO:n pääjohtajalle Tedros Adhanom Ghebreyesusille annetaan yksinomainen toimivalta
julistaa terveys- ja ilmastohätätilanteet maailmanlaajuisesti ilman lisäperusteluja
ja tarkistuksia sekä määrätä sitovia toimenpiteitä niitä vastaan.
Hän haluaa myös yksin vaientaa kriittiset äänet sitä vastaan.
Valiokunta vastustaa tätä valta-asemaa ja taistelee sitä vastaan jatkossakin.
Ensimmäisenä askeleena tämän tavoitteen saavuttamiseksi lähetimme kirjatun kirjeen 200 kansallisneuvoston jäsenelle,
46 valtioneuvoston jäsenelle, kaikille Graubündenin suurille valtuutetuille, liittovaltuustolle ja kantonin hallitukselle
sekä tiedotusvälineille ja muille päättäjille ja tiedotimme heille lentolehtisessä terveysvaltuuksista, joita WHO aikoo
anastaa diktatorisella tavalla. Valiokunta haluaa estää nämä diktatoriset valtuudet.
Päätös terveydentilasta ja tarvittavista toimenpiteistä olisi jätettävä kunkin henkilön
itsensä päätettäväksi eikä Tedros Adhanom Ghebreyesusin tehtäväksi.
Lähetimme tiedotteen kirjattuna kirjeenä, jotta kukaan vastaanottaja
ei voisi pyytää anteeksi sitä, ettei hän tiennyt asiasta.
Analysoimme tämän kirjeen reaktioita ja ryhdymme tarvittaessa lisätoimiin.
Valiokunta sai vastauksen liittovaltuutettu Alain Berset'ltä 12. lokakuuta tänä vuonna. Allekirjoitus näyttää aidolta.
Tämän vastauksen tärkeimmässä virkkeessä todetaan, että ainakin harkitaan huolellisesti, annetaanko
kukin kansainvälinen sopimus parlamentin tai kansan hyväksyttäväksi vai hylätyksi.
Hän ei kuitenkaan kerro, koskeeko tämä myös kansainvälisiä terveyssääntöjä.
Kyselemme tästä nimenomaisesti vastauksessamme.
Kaksi muuta poliittista kysymystä on tällä hetkellä vireillä: Tämä raskas teksti on kuitenkin
yksinkertaisesti välttämätön sen varmistamiseksi, että komitea, jonka on määrä vastata viimeisten
kolmen ja puolen vuoden aikana tehdystä uudelleenarvioinnista, on todella riippumaton.
Allekirjoitusten kerääminen tätä varten on käynnissä, ja sitä suositellaan.
Sama koskee Nicolas Rimoldin ja hänen ryhmänsä suvereniteettia koskevaa aloitetta, joka on muotoiltu siten,
että se voisi jopa sallia Sveitsin poistumisen WHO:sta tietyissä olosuhteissa. Siihen meidän pitäisi pyrkiä.
Palaan erääseen aiemmin mainitsemaani asiaan, joka edellyttää allekirjoituksia.
Sveitsin valtion virastot välttelevät yhä enemmän allekirjoituksia ja
lupatasojen ilmoittamista kaupparekisterimerkinnästä ilmoituksen antajalle.
Näytän esimerkin tässä diassa.
Tämä on Serafe-päätös, ja kuten tästä näkyy, allekirjoitusta ei ole.
Päätöksessä kannatetaan perintämenettelyssä esitetyn väitteen poistamista.
Kokemus on nyt osoittanut, että ulosottovirastot tyytyvät tällaisiin päätöksiin ja ryhtyvät
ulosmittaukseen, mikä on jälleen yksi merkki oikeudellisesta konkurssista. RTVA mainitaan tässä.
Kyseessä on 24. maaliskuuta annettu radio- ja televisiolaki. 2006. Tätä tekstiä kutsutaan myös voimassa olevaksi.
Direktiivin 69 artiklassa säädetään näennäisesti kotitalousmaksusta lähetettyjen ohjelmien vastaanottamisesta.
Sana "maksu" on uudelleennimitys, uusi saksankielinen kehys äänestysverolle.
Vaikka ihmiset äänestivät tämän äänestysveron puolesta, he eivät selvästikään tienneet, että kyseessä oli äänestysvero.
Eräät äänestäjät ovat ehkä vähemmistönä sillä kannalla, jota
kannatan mielelläni, että hallitusta koskevat myös yleiset velvoiteoikeudelliset
määräykset, kun se esittää äänestyskysymyksiä kansalle.
Loppujen lopuksi kansanäänestys on viime kädessä valtion ja kansalaisten välinen sopimussuhde.
Lisäksi tämä sopimusoikeudellisten säännösten soveltaminen voidaan johtaa myös valtion vilpittömän mielen mukaista toimintaa koskevasta vaatimuksesta, joka
on vahvistettu EY:n perustamissopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa, jonka mukaan valtion on toimittava vilpittömässä mielessä. 9 BV voidaan johtaa. Art.
Sveitsin velvoiteoikeudellisen lain 28 §:n mukaan sopimuspuolen tahallisesta harhaanjohtamisesta
seuraa, että sopimuksen sisältö ei sido tahallisesti harhaanjohdettua osapuolta.
RTVA:n mukaan kotitalouksiin on sovellettava edellä mainittua pääveroa SRF:n tarjouksista,
jotka käytetään tai jätetään huomiotta. Veron periminen on siirretty Serafe-yhtiölle.
Se, että RTVA:n nojalla Serafe voi myös poistaa oikeudellisia ehdotuksia, on sietämätön uudistus.
Aikaisemmin väitetyn velkojan oli pyydettävä tuomaria aloittamaan oikeudenkäynti
sen jälkeen, kun oikeudellinen ehdotus oli tehty.
Jälkimmäinen antoi hänelle käsin allekirjoitetun tuomion pyydetyn oikeudellisen avaamisen myöntämisestä tai epäämisestä.
Vuodesta 1990 alkaen liittovaltion parlamentti alkoi lainsäätäjänä myöntää tietyille
velkojille oikeuden poistaa oikeudellisia ehdotuksia menettelyn osapuolena.
Tämä on räikeän perustuslain vastainen lähestymistapa.
Vastaava valtaoikeus myönnettiin RTVA:ssa Serafelle, mutta myös liittovaltion sairausvakuutuslaissa
(KVG) sairausvakuutusrahastoille.
Menettelyn osapuolen perustuslain vastainen nimittäminen tuomariksi oikeudenkäynnin aloittamista varten kahdessa
mainitussa laissa ei ole oikeusvaltion periaatteiden mukaista, ja se on mielestäni aktiivisesti estettävä.
Yhdessä erittäin arvostetun asiakkaani Roland Juferin kanssa olen siksi lähettänyt
esityksen liittovaltion viestintävirastolle ja julkaissut sen Telegram-kanavallani.
Vastustin tässä huomautuksessa sitä, ettei allekirjoitusta ollut.
Mielestäni on tärkeää, että kun saatte häirintäkirjeen, tarkistatte
huolellisesti, onko siinä laillisesti pätevä allekirjoitus.
Jos näin ei ole, kyseessä on sitomaton kutsu alistua vapaaehtoisesti
järjestelmään, joka on paljastunut korruptoituneeksi.
Lisäksi kaksi rikossyytettä on edelleen vireillä istuvia liittovaltion valtuutettuja vastaan.
Tunnetuin niistä on Pascal Najadin kirjoittama.
Terveysministeri Berset oli väittänyt SRF:n ohjelmassa Arena vastoin parempaa tietoaan:
Matkapuhelimiin tallennettujen todistusasiakirjojen perusteella esittäjä voi todistaa, että injektio on vastaanotettu,
ja siten sen tehokkuuden erityisesti väitettyjen virusten välittämisen osalta.
Tapauksen tosiseikat ovat Bersetille niin epäedullisia jo syytteen nostamisvaiheessa,
että minun on erittäin vaikea korostaa häntä edelleen koskevaa syyttömyysolettamaa.
Nämä rikosoikeudelliset menettelyt keskeytettiin.
Vähemmän tunnettu on Albert Knobelin rikosilmoitus liittovaltioneuvoston jäsentä Ignazio Cassisia vastaan virka-aseman väärinkäytöstä.
Eräässä toisessa Arena-ohjelmassa hän oli todennut, että liikenneonnettomuuksissa
kuolleet, joiden PCR-testi on positiivinen, laskettaisiin BAFA:ssa koronakuolemiksi;
Tämä on tarpeen kansainvälisen laskentamenetelmän standardoimiseksi.
Se on kuitenkin täyttä hölynpölyä, ja siitä pitäisi nostaa syyte virka-aseman väärinkäytönä.
Tämä menettely kärsii myös vakavasta oikeuden viivästymisestä.
10. toimintavaihtoehdot ja pidättäytyminen Rakkaus
Ystävät, olemme kulkeneet kaikkia oikeudellisia ja poliittisia
polkuja, joita olemme voineet ajatella tänä aikana ja jotka olemme tunnustaneet toteuttamiskelpoisiksi.
Aiempien kokemusten perusteella on kyseenalaista,
johtavatko nämä toimet toivottuun tulokseen.
Panemme merkille 22. lokakuuta 2023 pidettyjen parlamenttivaalien tulokset. Ne ovat liikkeemme kannalta juuri niin raitistavia kuin ennustin.
Olisin halunnut nähdä Urs Hansin uutena parlamentin jäsenenä Zürichissä ja Josef Enderin Schwyzissä.
Jotta voimme saavuttaa tavoitteemme, meidän on kuitenkin
vaihdettava koko parlamentin henkilökunnan lisäksi
myös oikeuslaitoksen ja Josef Enderin henkilökunta.
Jotta voimme saavuttaa tavoitteemme, meidän on kuitenkin vaihdettava koko parlamentin henkilöstön lisäksi myös oikeuslaitoksen
ja valtion rahoittamien tiedotusvälineiden henkilöstö. Jatkamme tämän paksun lankun poraamista.
Prosessi on kuitenkin pitkä ja monimutkainen, ja sen aikana tarvitaan lisää
toiminta- ja pidättäytymisvaihtoehtoja.
Ne edellyttävät sitoutumista henkilökohtaiseen vastuuseen ja kansalaisrohkeuteen.
Pyydän teitä ajattelemaan lyhyen aikavälin sanktioriskien sijasta tuleville sukupolville koituvia
pitkän aikavälin hyötyjä.
Kehotan teitä yhdistämään voimanne ja luomaan esimerkkejä paremmasta
elämästä, yhteenkuuluvuudesta ja lähimmäisen auttamisesta.
Lähetysyritykset ovat osoittautuneet tehottomiksi viimeisten kolmen ja puolen vuoden aikana.
Ulkopuolisten on nähtävä, että olemme onnellisempia ja meillä on hauskempaa yhdessä.
Tarjoamme vastavuoroista apua vastineeksi vasta-avusta.
Ja vetäytykää epäonnistuneesta fiat-rahajärjestelmästä aina kun mahdollista.
Otamme lastemme kasvatuksen omiin käsiimme, pois sukupuolisuudesta ja historian vääristelystä.
Haluamme nuoria,
jotka ajattelevat itsenäisesti ja kriittisesti.
Haluamme rauhanomaisen riidanratkaisun ilman järjestelmän määräämiä tuomareita;
Järkevään sovitteluun riittää, että molempia osapuolia kuullaan ja että joku esittää ratkaisun, jonka molemmat osapuolet voivat hyväksyä.
Kyllä, nyt voitte ehkä nähdä, että me asianajajat olemme tehneet
paljon, mutta että olemme myös hitaasti tulossa loppusuoralle.
Vielä on toivoa siitä, yllätymmekö virallisen vaikenemisen muurin kääntymisestä.
Mutta meidän on otettava huomioon kaikki.
Edeltäjieni jälkeen haluaisin sanoa omilla sanoillani, että silloin joudumme palaamaan takaisin itseemme, jokaiseen yksilöön.
Sitten meidän on otettava vastuu itsestämme.
Jos tällaiset mahdottomat säännökset tulevat uudelleen esiin, emme yksinkertaisesti enää noudata niitä. Se vaatii hieman riskinottohalukkuutta.
Tarvitaan valmiutta hyväksyä
lyhyen aikavälin haitat, mutta asettaa lupaava kurssi tuleville sukupolville.
Kyllä, ja tällä kertaa toivon teille Jumalan apua, johon Ivo Sasek vetosi. Kiitos.
Kiitos paljon. Paljon kiitoksia, Heinz Raschein.
Mielestäni tärkein asia, jonka voisimme nyt oppia, on se, että tässä on jälleen kerran oikeudellinen asiantuntija, että löydämme todisteita.
Se oli Sveitsin laki, kyllä. Olemme oikeudellisessa konkurssissa.
Luulen, että ratkaisu on nyt loppujen
lopuksi - tämä on ehkä ratkaisevin asia, meidän on yksinkertaisesti ymmärrettävä se - jos
me ihmiset emme opi sanomaan ei, olemme mennyttä, he tekevät meille mitä haluavat.
Sitä voisi kutsua myös kansalaistottelemattomuudeksi. Ja minusta se vaatii paljon rohkeutta - että tuollainen mies puhuu ääneen!
Se on tärkein syy siihen, miksi monet ihmiset eivät seiso täällä.
He eivät halua olla vastuussa mistään suositusta "ei". Sitten mietit nopeasti, miten kaikki voisi päättyä.
Haluaisin kiittää teitä vielä kerran rohkeudestanne nousta esiin ja sanoa se, mitä meidän
on yksinkertaisesti kuultava. Meidän on ymmärrettävä se. Kiitos paljon.