Most folytatjuk a szöveggel.
És azt mondanám, hogy összesen tizenkét kiváló szakembert jelöltek a nap kényes
témájának jogi részére, természetesen a rengetegből.
Hat jogász, három bíró és három jogtudós volt jelen.
Azonban csak kettőjüknek volt elég beszédideje már a kezdetektől fogva, ahogy azt mindenki tudta.
De mind a tizenkét jelöltünk szívesen eljött volna, ahogy írták,
de közülük tízen különböző okokból szintén lemondták,
de sok sikert kívánnak nekünk a mai találkozóhoz.
De van egy ok, amit tudniuk kell, mert fényes fényt vet a két felszólalóra, akik ma itt
vannak, és akik szakértelmükkel szolgálnak majd minket.
Ez a csúcsjogász azt írta, írja, hogy nem szívesen lenne az első frontember, aki
a jelenlegi témánkat jogilag kötelező útként hozná nyilvánosságra.
Ez volt az ő törlése, a tizenkettő egyike.
Őszinte leszek, nekem ez egy kicsit olyan volt,
mintha egy élvonalbeli focista mondaná:
Nem szívesen lőném az első gólt ezen a világbajnokságon.
Vagy egy profi bokszoló: nem szívesen lennék az első, aki kiüti ezt a fékezhetetlen Góliátot.
Minden világos? Igen.
De most egy olyan ember lép velünk a ringbe, aki, mondhatni, elfogadta ezt a nyilvánvaló
kihívást.
Svájci állampolgár, a jogtudományok doktora, és az önéletrajzából mindjárt megtudhatunk
róla egy kicsit többet.
Heinz Raschein Heinz Raschein 1956-ban született a graubündeni
Malix hegyi faluban, ahol általános iskolába járt.
Hogy később tanulhasson, a churi kantonális iskola latin gimnáziumába járt.
Ez idő alatt édesapját Lausanne-ban szövetségi bíróvá választották, és a család a francia Svájcba költözött.
A francia nyelvű Svájcban töltött idő élete egyik legszebb éve volt.
1976-ban a Gymnase de Montbenonban érettségizett.
Az újonciskola után hegyi gránátosnak nevezhette magát.
Heinz Raschein 1976 végétől 1981 végéig a berni egyetemen jogot tanult, és hadnagyi rangot szerzett a hadseregben.
Ezt követte a churi ügyvédi gyakorlat, majd ügyvédi, később pedig közjegyzői képesítést szerzett.
A doktori vizsgán a második legjobb eredménnyel, azaz Magna Cum Laude minősítéssel írta
disszertációját a svájci felelősségi jog rendszerében a jogellenesség témakörében.
Heinz Raschein csaknem 30 éven át önálló ügyvédi és közjegyzői irodát vezetett Churban.
50 éves korában katonai igazságügyi őrnagyként szerelt le a hadseregből.
Heinz Raschein jelenleg nagyon élénk nyugdíjas éveit tölti, és
nagyon hálás a nagyszerű biztatásért, amelyet munkájáért kap.
Segít azoknak az embereknek, akik úgy érzik, hogy a koronavírus elleni intézkedések áldozatai.
Három nős lánya, négy unokája és egy élettársa van, aki az elmúlt 20 év alatt kedves lett számára.
Heinz Raschein ma a jogi csőd témájában beszél. Most mi lesz? Gyakorlati példákkal.
Üdvözöljük, Heinz Raschein. Sok sikert kívánok. Köszönöm.
Kedves barátaim, örülök, hogy megjelenhetek az AZK előtt.
Becslések szerint öt éven keresztül hiába próbáltam elérni,
hogy hallgatóként csatlakozhassak Önökhöz.
Büszkeséggel tölt el, hogy most először meghívott előadóként szerepelhetek.
A középső lányom biológus, és nem ért velem egyet az élet minden területén.
De ezt teszi azokban is, amelyekben két vagy 58 és fél neműek vannak. Hálás vagyok neki ezért.
Előadásomban azt az álláspontot képviselem, hogy ha csak a nőnemű vagy csak a hímnemű alakot használom, akkor mindkettőre gondolok.
Előadásom témája a jogi csőd és az abból való lehetséges kiutak.
Ezt a dián látható feliratokra bontom. Megmutatom az utat a legális csődhöz.
Hadd térjek rá a szövetségi alkotmány két teljes felülvizsgálatára, 1885-ben és 1999-ben.
Megemlítem - egy bizonyos összefüggésben, amelyet aztán részletezek
- a kétségek hangjait, majd rátérek
néhány nagy projektre, amelyeket a mozgalom részéről kezdeményeztünk,
mint lehetséges kiutat a jogi csődből, amelyet azonosítottunk.
A legvégén pedig a jövőre vonatkozó cselekvési és elnézési lehetőségekről fogok beszélni.
Ha közelebbről megvizsgáljuk a demokrácia és a jogállamiság fogalmát,
rájövünk, hogy a demokrácia és a jogállamiság két különböző dolog.
Jelenleg ezt tapasztaljuk, látjuk, hogy a demokrácia létezhet jogállamiság nélkül, és a korábbi hatalmi struktúrák
megmutatták, hogy ennek fordítottja is lehetséges - jogállamiság demokrácia nélkül.
Ha választani kell a demokrácia és a jogállamiság között, a válaszom: a jogállamiság.
Mert a demokrácia jogállamiság nélkül nem több, mint üres burok.
A magát Svájci Államszövetségnek nevező entitás az 1999-ben teljesen felülvizsgált szövetségi alkotmányban elkötelezte magát a jogállamiság mellett.
Szeretnék utalni erre a diára. A rendelet legmegbízhatóbb szöveges változata az admin.ch Fedlex weboldalon található.
Ha a megfelelő helyen landol, akkor a bal oldalon zölddel kiemelve látja a biztosítékot:
Ez a szöveg hatályos;
Ha tévedésből a szöveg egy korábbi változatán landolt volna, akkor ugyanott találta volna meg a piros színnel
kiemelt megjegyzést: Ez a szöveg nem hatályos. Mint látni fogjuk, ez nem bizonyíték, hanem puszta bizonyosság.
A következő magyarázatokhoz azonban most már megtehetjük azt az elméleti
feltételezést, hogy megbízhatunk a Fedlex piros vagy zöld biztosítékaiban.
Ezen a ponton egy kis szakzsargont kell használnom.
Tudom, milyen fárasztó tud lenni a jogi szakzsargon.
Ivo azonban ma csak ügyvédeket, bírákat és más jogi szakértőket hívott meg Önöknek, így különös figyelmet
kíván szentelni a jogi szempontoknak. Ezért most a normák hierarchiájának fogalmát fogom kifejteni.
Azt hiszem, önnek jobban kellene ismernie a jogot, mint
Alain Berset és a másik hat politikai szereplő.
A szövetségi alkotmány a Svájci Államszövetség által elismert legmagasabb szintű jogszabály.
A normák hierarchiája alóli egyetlen kivételként kimondja, hogy a nemzetközi jogot annak alkalmazása során be kell tartani (5. cikk).
Az alkotmánnyal ellentétben a nemzetközi jog csak részben érthető, mivel jogforrásai széttagoltak.
A politikai hozzáállástól függően ezt a passzust lehet úgy is értelmezni, hogy figyelembe vesszük vagy feltétel nélkül követjük.
Az alkotmány csak akkor érvényes, ha azt a nép és a kantonok is jóváhagyják.
A normák hierarchiájának következő szintjét a szövetségi törvények jelentik.
Egy szövetségi törvény akkor léphet hatályba, ha a parlamentünk, azaz
mindkét tanács, népszavazáson alapuló egyetértését adta.
Ezt mindkét tanács elnökének és aktuáriusának alá kell írnia.
Ha a nép nem tart népszavazást, vagy ha egy ilyen népszavazás sikertelen, akkor a törvény hatályba lép. A szövetségi tanácsi rendeletek a normák hierarchiájában a legalacsonyabb szintet foglalják el.
Ellentétben az alkotmánnyal, amelyhez a nép és a kantonok többsége szükséges, vagy a törvényekkel,
amelyekhez egyszerűen parlamenti többségre van szükség, a Szövetségi Tanács rendeleteit
a parlament által megválasztott hét tokaji képviselő egyszerű jóváhagyásával hozzák létre.
Az intézkedések áldozatainak ügyvédjeként szeretném megtudni a Szövetségi Bíróságtól, hogy
a Szövetségi Tanács betartotta-e vagy túllépte-e a rendeletek kiadására vonatkozó hatáskörét.
Minden egyes általa kibocsátott rendeletnek jogalapra kell támaszkodnia. Ugyanígy a törvényeknek is alkotmányos háttérrel kell rendelkezniük.
Ebben a kérdésben mi, hasonlóan gondolkodók - a kormány, a parlament, az igazságszolgáltatás és
a média ellenében - egészen biztosak vagyunk abban, hogy a járványügyi törvény közel sem elégséges.
Ha most tudni akarjuk, hogy ez a teljesen átdolgozott szövetségi alkotmány mikor lépett hatályba, és ezért
kötelezően alkalmazandó, akkor utánanézhetünk az úgynevezett hivatalos szövetségi jogszabálygyűjteményben.
Tudnia kell, hogy a szövetségi kormány párhuzamosan fenntartja a Hivatalos Összeállítást és a Rendszeres
Jogszabály-összeállítást. Mindkettő egyenrangúnak tekinthető, csak más kritériumok szerint szerveződnek.
Az AS-t év és oldal szerint - itt megadott -, az SR-t pedig rendeletszám szerint hívom le;
Az SR a rendeleteket jogi tárgyak szerint rendszerezi.
Mivel a szövetségi alkotmány a legmagasabb szintű jogszabály, az SR 101-es számot viseli.
Ezért a AS 1999 2556 AS alatt találunk egy 1998. december
18-án kelt, mindkét Tanács által kiadott szövetségi rendeletet és a következő megjegyzést: Ez a szöveg hatályos.
A szövetségi rendelet tartalmazza az új szövetségi alkotmány teljes felülvizsgálati
szövegét, amelyet a Parlament ezzel a határozattal fogadott el a nép figyelmébe.
Ezt 1999-ben népszavazás követte, amely egyértelmű többséggel támogatta a felülvizsgált szöveget.
Az ügy ezután ismét a Tanácsok elé került, amelyek egy újabb, 1999. szeptember 28-án kelt
szövetségi rendelettel, pontosabban az 1999. évi 2555. sz. szövetségi rendelettel
2000. január 1-jén léptették hatályba a nép által elfogadott alkotmányos szöveget.
És itt láthatják az állásfoglalás elejét és az utolsó oldalt az aláírásokkal, amelyeknek kézzel írottnak kell lenniük az eredetiben.
Elméleti megfontolásainkhoz tehát ragaszkodhatunk ehhez az alkotmányos szöveghez.
A jogállamiságot az 5., 8. és 9. cikk említi. Ezt hangsúlyoztam a dián.
E rendelkezések közül az első (5. cikk) az állami cselekvés
alapjaként és korlátjaként a törvényt határozza meg.
Elő van írva, hogy a kormányzati intézkedésnek közérdekűnek és arányosnak kell lennie.
A csere mindkét félnek, azaz egyrészt az állami szerveknek, másrészt nekünk, magánszemélyeknek jóhiszeműen kell eljárnunk.
Végül a szövetségi alkotmány 5. cikke utal a nemzetközi jog elsőbbségére.
A 8. cikk kimondja, hogy a törvény előtt minden ember egyenlő;
Tilos a származás, faj, nem, életkor, nyelv, társadalmi helyzet, életmód, vallási, ideológiai
és politikai meggyőződés vagy fogyatékosság alapján történő megkülönböztetés.
A Szövetségi Gyűlésnek mint törvényhozónak az a feladata, hogy
biztosítsa a férfiak és nők jogi és tényleges egyenlőségét.
A 9. cikk megismétli az önkényesség tilalmát és az állam jóhiszeműségének követelményét.
Ez végső soron az 5. cikkben foglalt kijelentés megismétlése, mivel az arányosság elvének
megsértése az állami hatóságok részéről önkényes intézkedésnek minősül.
A német nyelvterületen elismert jogi doktrína szerint az arányosság elve három részből áll.
Ennek megfelelően a kormányzati intézkedésnek először is szükségesnek, másodszor célszerűnek
kell lennie, harmadszor pedig a kár és a haszon közötti viszonynak kiegyensúlyozottnak kell lennie.
Természetesen mindhárom arányossági kritériumról eltérhetnek a vélemények.
Az elmúlt három és fél év gyakorlati tapasztalatai azonban azt mutatják, hogy a négy úgynevezett
államhatalmunk - a törvényhozás, a kormány, az igazságszolgáltatás és a média - csak pökhendi állításokat
fogalmazott meg a Szövetségi Tanács által rendelet formájában kiadott corona-intézkedések arányosságáról,
és nem magyarázta és bizonyította az említett három szempontot.
Az én gazdag tapasztalatom ezen a területen egybeesik két nagyra becsült kollégáméval,
akiket tekintélyesnek tartok ezen a területen. Az egyikük Philipp Kruse.
Az említett három államhatalommal szemben mi mindig és többször is igyekeztünk
kétségbe vonni az arányosságukat mindhárom említett szempont tekintetében.
Álláspontom szerint a bizonyítási teher teljes mértékben
az intézkedéseket diktáló kormányzati szerveket terheli.
Kollégáim több jogi szorgalmat fektettek ebbe a kérdésbe, és két nagyobb beadványukban bizonyítási indítványokat
nyújtottak be a meghozott intézkedések ellen, amelyeket én személy szerint nem tartok szükségesnek.
A jogállamiság utolsó alapelve, amelyet itt meg kell említeni, az, hogy
aki állítást tesz, az viseli az állítás bizonyításának terhét.
Egyébként ez irreleváns. Ezt a Polgári Törvénykönyv 8. cikke, egy szövetségi törvény mondja ki.
Ez nemcsak a törvényben, hanem az alkotmányban is szerepel, pontosabban a szövetségi
alkotmány 9. cikkében. A nagyobb siker reményében két kollégám olyan bizonyítási
terhet írt elő, amelyet én inkább önkéntesnek, mint kötelezőnek tartok.
Észrevesszük tehát, hogy a mi oldalunk újra és újra megpróbálta megmagyarázni
az aránytalanságot, de az elutasítás néma falába ütközött.
Az állami szektor a mai napig nem hajlandó eleget tenni a bizonyítási kötelezettségének.
Összességében a minimális jogállam négy tartóoszlopának összeomlásával állunk szemben.
Ezek az önkényesség tilalmának, az arányosság elvének, a hatáskörök szétválasztásának
és a bizonyítási teher megosztásának elvei.
Ebben a megállapításban egy olyan jogi csődöt látok, amely kibékíthetetlenül ellentmond augusztus 1-jei beszédeinknek.
Később még visszatérek arra a tényre, hogy van egy ötödik sérült pillér, az aláírás követelménye.
Ezzel elérkeztünk szövetségi alkotmányunk két teljes felülvizsgálatának történetéhez.
Az 1999-es volt a második.
Az első 1875-ből származik, 27 évvel a szövetségi állam létrehozása után.
Ez az első teljes felülvizsgálat magában foglalta a világszerte egyedülálló népi jogok - a kezdeményezés és a népszavazás - bevezetését.
A kezdeményezés lehetővé teszi a svájciak számára, hogy a szövetségi alkotmány módosítására tegyenek javaslatokat, és szavazásra bocsássák azokat.
A népszavazást arra is felhasználhatja, hogy a Parlament által már elfogadott
törvényeket is jóváhagyásra vagy elutasításra bocsássa.
Önök közül - kérem, tegye fel a kezét - ki ismeri a legelső,
1848-as Szövetségi Tanács pártpolitikai összetételét?
Ma már kevéssé ismert, hogy akkoriban hét liberális gondolkodású szövetségi tanácsosunk volt, pontosabban őseink. Akkoriban még nem volt szó varázsformuláról.
Ez az alkotmány még nem ismerte el a nép fent említett jogait, mivel a katolikus
vallású közép-svájci polgároknak akkoriban nem volt képviseletük a Szövetségi Tanácsban.
1875-ben Alfred Escher Gotthard-mérnök rájött, hogy csak úgy kaphat engedélyt az évszázad
építkezési projektjére, ha ugyanezeknek a közép-svájci kantonoknak ad koncessziókat.
Így aztán kitalálta, hogy az akkoriban igen erős zürichi liberális párt számára a következő koncepciót tegye fogyaszthatóvá:
Módosítjuk az alkotmányt, és a kezdeményezés és a népszavazás
jogának megadásával alkalmazkodunk a közép-svájci emberekhez.
Mivel ez volt Közép-Svájc katolikus lakosainak egyik fő gondja, megnyerték
őket a területükön áthaladó új közlekedési tengelynek.
Ezzel a svájci népnek korszakalkotó jogot adott arra, hogy beleszólhasson a szövetségi ügyekbe.
Véleményem szerint ez az első teljes felülvizsgálat valódi előrelépés volt.
Más a helyzet az 1999-es második teljes felülvizsgálatnál, több mint egy évszázaddal később. Abban az időben Kaspar Villiger svájci jogász volt a szövetségi igazságügyi miniszter.
Leon Schlumpf a Szövetségi Tanácsban töltött időszaka előtt a szakértői tanácsadó bizottság tagja volt.
Személyesen ismertem őt, mert a lánya, Eveline
közeli osztálytársam volt a kantoni iskolában.
Ő és apám, aki most szövetségi bíró, közösen biztosítottak arról, ahogyan Kaspar Villiger
is nyilvánosan, hogy ez a második teljes revízió a rendszerszerű rend új, tiszta átszervezése,
és kifejezetten a korábban fennálló jogok lényeges sérelme nélkül.
A biztosíték mindenki számára egyértelmű volt: "Nem akarjuk megváltoztatni a jogaitokat, csak világosabban akarjuk megszervezni őket.
Az alábbi példával bebizonyítom, hogy tévedsz.
Bár akkoriban nagyon elfoglalt voltam három lányom születése, egy közös praxisban való társulás, valamint az ügyvédi
és közjegyzői engedély megszerzése miatt, intuitív módon nem bíztam ezekben a biztosítékokban, és az
1999-es teljes felülvizsgálat ellen szavaztam. Ma már világos, hogy ez a "nem" mennyire indokolt volt.
E biztosítékokkal ellentétben a teljesen átdolgozott szövetségi alkotmány
legalább egy nagyon drasztikus lényeges változást tartalmaz. Korábban az Art.
113 aBV 2. bekezdés (aBV = régi szövetségi alkotmány).
E rendelkezés szerint a jogászok nem utalhatták a Parlament által elfogadott szövetségi törvényeket a Szövetségi Legfelsőbb Bíróság elé felülvizsgálatra.
Ezt a hatalommegosztási megállapodást mindig el kellett fogadni.
Ami azonban a Szövetségi Tanács rendeleteit illeti, annak idején a Szövetségi Legfelsőbb
Bíróság teljes körűen felülvizsgálta az ilyen rendeletek alkotmányosságát.
Az új szövetségi alkotmány mostantól a következő cikkelyt tartalmazza.
A szövetségi alkotmány 189. cikke kimondja, hogy még a szövetségi tanácsi rendeleteket sem lehet többé a szövetségi legfelsőbb bíróság elé terjeszteni alkotmányossági felülvizsgálat céljából.
Amint az imént láttuk - mivel minden koronavírus elleni intézkedés kizárólag a Szövetségi
Tanács rendeletein alapul -, ez rendkívül végzetes beavatkozás az emberek jogaiba.
Ez a szabványok szövetségi szintű, úgynevezett absztrakt felülvizsgálatának teljes eltörlését jelenti.
A jogi normák absztrakt felülvizsgálatát követelem a Szövetségi Legfelsőbb Bíróságtól, amikor egy szövetségi tanácsi
rendeletet közvetlenül a Szövetségi Legfelsőbb Bíróság elé viszek, és követelem annak alkotmányossági felülvizsgálatát.
Ha a Szövetségi Legfelsőbb Bíróság arra a következtetésre jut, hogy
a rendelet egésze vagy annak egyes rendelkezései alkotmányellenesek, akkor
a rendeletet vagy annak egyes rendelkezéseit semmisnek nyilvánítja.
Ez a szabványok absztrakt felülvizsgálata, amelyet az 1999-es teljes felülvizsgálat sajnálatos módon megszüntetett. Az erről szóló anyagokban - ez az Art.
189 BV - és a parlamenti konzultáció jegyzőkönyve szerint:
A szabványok absztrakt felülvizsgálatának megszüntetése nem érinti a szabványok konkrét felülvizsgálatát.
A szabványok konkrét felülvizsgálatát a szabványok járulékos felülvizsgálatának is nevezik.
Ez azt jelenti, hogy ha például Rémy Stettler most pénzbírságot kap azért, mert
nem hajlandó arcot takaró ruhát viselni a berni szabadtéri pavilonokban, akkor ezt a bíróság
elé terjeszthetem azzal a kéréssel, hogy vizsgálják felül a normákat.
A bíróságnak ezután meg kell vizsgálnia, hogy az alkalmazott mérce alkotmányos-e.
Ha ez nem így van, az nem a vizsgált szabvány érvénytelenségét, hanem alkalmazhatatlanságát eredményezi.
Mint kiderült, a bíróságok mind a mai napig vonakodnak felülvizsgálni a konkrét szabványokat.
Rémy Stettler ügyét egészen a Szövetségi Legfelsőbb Bíróságig vittük.
A Szövetségi Legfelsőbb Bíróság pedig ítéletében kimondta:
Ebben az esetben a konkrét normakontroll végrehajtása egyenlő lenne az új alkotmány által tiltott normák absztrakt felülvizsgálatával.
Ez a kijelentés csak arra a következtetésre vezethet, hogy a mai szövetségi bírák, akiket az
egyetemen gyorsított eljárással juttattak tovább, soha nem tanulták meg a konkrét és
az absztrakt normakontroll közötti különbséget, és ezért nem képesek alkalmazni azt.
A lényeg az, hogy szerintük a szövetségi alkotmány 189. cikke
nemcsak az absztrakt, hanem a konkrét normakontrollt is elvágta.
Ez jelentős visszalépés volt a második teljes felülvizsgálat során.
Ez a további tapasztalat önmagában arra enged következtetni, hogy jogilag csődbe mentem.
Az elején kifejtettem, hogy a Fedlex admin portál garantálja, hogy
az ott közzétett jogi szövegek hatályban vannak-e vagy sem.
Ez azt jelenti, hogy kötelezőnek tekinti-e azokat, vagy már nem tartja kötelezőnek.
A jogi csőd témájában Roman hasonló gondolkodású elvtársunk Don Icon álnéven megírta az Exhabitus című könyvet.
A könyv 102. oldalán szembesíti a szövetségi közigazgatást (FFA), de a Szövetségi
Közegészségügyi Hivatalt (FOPH) és több tárcát is azzal, hogy
tudomása szerint még mindig nincs aláírt COVID-törvény.
Mint minden szövetségi törvényt, a COVID-törvényeket is alá kell írnia
a Nemzeti Tanács és az Államtanács elnökének és titkárának.
Mint tudják, háromszor szavaztunk különböző COVID-törvényekről, és a média és a politikai pártok dobhártyájával ellentétben alig 40%-kal veszítettünk.
Ezek a törvények alig voltak többek, mint elvi
nyilatkozatok a Szövetségi Tanács COVID-meséjéről.
Nem tartalmaznak kötelező vagy kikényszerített intézkedéseket, mint például társadalmi távolságtartás, kötelező arctakarás,
gyülekezési tilalom, tesztelés, kötelező bizonyítványok, kötelező védőoltások vagy hasonló.
Tekintettel a támogatók bástyájára, az ellenszavazatok 40%-a tiszteletre méltó sikernek tekinthető.
Ennek eredményeképpen a javaslattevők csak elvi jóváhagyást adtak a Szövetségi Tanácsnak.
Mit jelent tehát a Don Icon Exhabitus könyvéből idézett passzus?
A három COVID-törvény érvényességét a szükséges aláírások hiánya miatt tagadja. Szeretné látni a jogszabálynak megfelelő eredeti, aláírt példányt.
Ami a Fedlexen közzétett szövegeket illeti, ez összhangban van a
zöld biztosítékkal: Ez a szöveg érvényben van, a bizalmatlanságát ki.
Ha bizalmatlan e biztosítékok egyikével szemben, akkor következésképpen mindegyikkel szemben ugyanezt kell tennie.
Tiszteletben tartom ezt az álláspontot, de nem akarom itt követni a magyarázatait, különben nem tudnék
tovább beszélni önökkel, és arra kellene szorítkoznom, hogy azt mondjam, hogy légüres térben mozgunk.
Egyetértek azonban Don Icon azon kérésével, hogy a Szövetség és annak adminisztrációja tegye
közzé a törvény jogilag aláírt szövegét. Eljutottam a svájci csoportos keresethez.
Miután Reiner Füllmich bejelentette, hogy csoportos keresetet tervez az
Egyesült Államokban vagy Kanadában, hevesen bombáztak azzal a kérdéssel,
hogy Svájcban is lehetne-e csoportos keresetet indítani.
Első körben határozottan elutasítottam ezeket a kérelmeket, mivel a csoportos keresetek olyan angolszász eljárási
eszköz, amelyet a kontinentális európai eljárási rendszerek nem ismernek. De aztán a gondolat felébresztett éjszaka.
A tényleges ihletvillanás később jött, és az volt, hogy egyfajta csoportos keresetet
is meg tudnék valósítani Svájcban egy felperesek egyesületének létrehozásával.
Svájcban létezik az a korlátozás, hogy minden felperessel eleve
meg kell állapodnunk egy közös jogi követelésben. Vagyis.
mindenkinek ugyanezt kell követelnie a bíróságtól a kezdetektől fogva.
Ennek eredményeképpen arra a következtetésre jutottam, hogy valami ilyesmit el tudnánk indítani.
Ezután elkészítettük az engedélyezési szöveget, és végül több mint 10 000, de valószínűleg nem egészen 15 000 jogszerű megrendelést kaptunk.
Ennek alapján az előnyben részesített ügyvédünk, Markus Lienert zürichi ügyvéd segítségével, az előzetes eljárás lezárását
követően közel 90 oldalas keresetet nyújtott be a Svájci Államszövetség ellen a Szövetségi Legfelsőbb Bírósághoz.
Ezt szem előtt tartva először 2022 februárjában kellett benyújtani a kérelmet
a Szövetségi Pénzügyminisztériumhoz (FDF).
Csak ezután tudtunk a Szövetségi Legfelsőbb Bírósághoz fordulni.
Az érvelés főbb pontjait a következő dia tartalmazza.
Ebben a perben minden egyes meghatalmazott képviselőnk számára egy jelképes frankot
követeltünk az intézkedések miatt elszenvedett kellemetlenségekért.
Rövid válaszában a Szövetségi Pénzügyminisztérium csak nagyon szelektíven foglalkozott a panaszban szereplő érvekkel.
Úgy tűnt, hogy az FDF-et némileg lenyűgözte az általunk benyújtott válasz, majd úgy döntött, hogy nem nyújt be másodpéldányt.
Magyarázat: Az ilyen bírósági eljárásokban a jogi iratokat a következő
sorrendben jelölik meg: kereset, válaszirat, válasz és viszonválasz.
A mi esetünkben ezzel lezárul a jogi dokumentumok cseréje.
Ez év szeptemberében, egy évnyi jogi eljárás után, ügyvédünk levélben fordult a szövetségi bírósághoz, hogy hangsúlyozza a
per sürgősségét, nem utolsósorban a WHO májusi reformtervei miatt. 2024. Még mindig várjuk a szövetségi bíróság ítéletét.
A döntéshozó bizottság tagja vagyok, és eddig kisebbségben vagyok a következő véleményemmel;
Úgy gondolom, hogy van értelme jogi dokumentumaink tartalmát az interneten közzétenni.
Ez a weboldal a wirmenschen.ch címen is megtekinthető.
Egy másik módja a nyomás némi növelésének az lenne, ha sajtótájékoztatót tartanának a per késleltetése tárgyában.
Eddig még nem tudtam átvinni a javaslataimat a bizottságon, de ez még eljöhet.
Úgy gondolom, hogy egy olyan bűnügyi halogatással
állunk szemben, amely egyben jogi csődöt is jelent.
Ezután röviden beszélek Philipp Kruse büntetőfeljelentéséről az FOPH és a Swissmedic ellen.
2022. július 14-én kollégáim, Philipp Kruse és Markus Zollinger 37 felperes és 6 oltás áldozata nevében több mint háromszáz
oldalas büntetőjogi panaszt nyújtottak be a Swissmedic és a berni Inselspitalban dolgozó megnevezett személyek ellen.
Ebben szembesítették a svájci igazságszolgáltatást a gyógyszeripar
által Svájcban valaha jelentett legnagyobb fenyegetéssel.
Indoklásukban részletesen cáfolják a Swissmedic által a svájci lakosság nagy részének beadott
injekciós készítményre vonatkozóan megerősített engedélyezési követelményeket.
E súlyos büntetőfeljelentés mögött hatalmas mennyiségű kutatás áll,
amellyel a vádlott Swissmedic egyetlen szóval sem foglalkozott.
Ha felismerem az összefüggést egy injekciós anyag beadása és a halálesetek között, akkor ez még nem bizonyítja az okozati összefüggést.
Az összefüggés azonban sokszorosan megnehezíti az injekciót adó személyre háruló, már meglévő
bizonyítási terhet. Meggyőzően bizonyítania kell, hogy terméke hatékony és biztonságos.
A hatékonyság a fertőzés és az átvitel elleni védelmet jelenti.
Ma már tudjuk, hogy erről egyetlen gyártó sem gondoskodott.
Ebben a kulcsfontosságú kérdésben az engedélyező hatóság nem tudja cáfolni Philipp Kruse és Markus Zollinger érveit.
Az e koronainjekciós anyagra adott engedélyt elhamarkodottan és gondatlanul vissza kell vonni.
A Philipp Kruse és Markus Zollinger által indított pert is szándékosan
késleltetik, akárcsak a mi svájci csoportos keresetünket.
Ezt nem engedhetjük meg, és csak a jogi csőd újabb bizonyítékaként vehetjük tudomásul.
Ezúton szeretnénk megragadni az alkalmat,
hogy köszönetet mondjunk Philipp Krusénak és Markus Zollingernek ezért a fontos lépésért.
Ez azt mutatja, hogy az FOPH és a Swissmedic számára sürgősen szükség van a feltételezett káros injekciós anyag azonnali leállítására.
Az első parancsolat a neminem laedere, hogy ne árts. Ezt megszegve bűnösök.
Ezzel egy lépéssel közelebb kerültem a Graubündeni
Szuverenitási és Önrendelkezési Bizottság intézkedéseihez.
Öt graubündeni szabadelvű ember egyesítette erőit, hogy megalakítsa a Graubündeni Szuverenitási és Önrendelkezési Bizottságot.
Ők Helmut Heine, Christian Birchmeier, Renato Stieffenhofer, Gerd Rehm és jómagam.
Mindenki elismerte, hogy a svájci parlamenti képviselőket és más döntéshozókat olyan
folyamatok befolyásolják, amelyekről nem rendelkeznek elegendő ismerettel.
A genfi székhelyű WHO nemcsak egy világjárvány elleni paktumot tervez, hanem a
Nemzetközi Egészségügyi Szabályzat még veszélyesebb felülvizsgálatát is.
Az iránymutatások szerint a határidő jövő év május 24., és az elutasítás elmaradása automatikusan a Nemzetközi
Egészségügyi Szabályzat és a világjárványügyi paktum jóváhagyását jelenti.
Így a WHO azt tervezi, hogy az egészségügyi kérdésekben egyedüli hatósággá válik, és ennek rendeli alá az éghajlati fejleményeket is.
Tedros Adhanom Ghebreyesus, a WHO főigazgatója kizárólagos felhatalmazást kap arra, hogy
további indoklás és ellenőrzés nélkül világszerte egészségügyi és éghajlati vészhelyzetet
hirdessen ki, és kötelező intézkedéseket határozzon meg ellenük.
Egyedül akarja elhallgattatni az ellene irányuló kritikus hangokat is.
A bizottság ellenzi ezt a hatalmi igényt, és a jövőben is küzdeni fog ellene.
E cél elérésének első lépéseként ajánlott levelet küldtünk a Nemzeti Tanács 200 tagjának, a Státustanács 46 tagjának,
Graubünden összes nagy tanácsosának, a Szövetségi Tanácsnak és a kantonális kormánynak, valamint a médiának és más döntéshozóknak,
és szórólapon tájékoztattuk őket azokról az egészségügyi hatáskörökről, amelyeket a WHO diktatórikus módon bitorolni tervez.
A bizottság meg akarja akadályozni ezeket a diktatórikus hatalmakat.
Az egészségi állapotukról és a szükséges intézkedésekről való döntésnek az
egyes embereken kell múlnia, és nem szabad Tedros Adhanom Ghebreyesusra bízni.
Szándékosan nagy erőfeszítéseket tettünk, hogy a szórólapot ajánlott levélben
küldjük el, hogy a címzettek ne kérhessenek bocsánatot azért, mert nem tudnak róla.
Elemezni fogjuk a levélre adott reakciókat, és szükség esetén további lépéseket teszünk.
A bizottság ez év október 12-én kapott választ Alain Berset szövetségi tanácsostól. Az aláírás hitelesnek tűnik.
A válasz legfontosabb mondata kimondja, hogy legalábbis alaposan mérlegelik, hogy minden nemzetközi szerződést
a Parlament vagy a nép elé terjesztenek-e jóváhagyásra vagy elutasításra.
Azt azonban nem mondja meg, hogy ez vonatkozik-e a Nemzetközi Egészségügyi Szabályzatra is.
Erre pedig a válaszunkban kifejezetten rákérdezünk.
Jelenleg két másik politikai kérdés is folyamatban van: A kissé hosszadalmas újraértékelési
kezdeményezés - de ez a nehézkes szöveg egyszerűen szükséges ahhoz, hogy az a bizottság, amely
az elmúlt három és fél év újraértékelését végzi, valóban független legyen.
Az ehhez szükséges aláírásgyűjtés folyamatban van, és ajánlott.
Ugyanez vonatkozik Nicolas Rimoldi és csapata szuverenitási kezdeményezésére is, amely úgy van megfogalmazva, hogy bizonyos
körülmények között akár azt is lehetővé tenné, hogy Svájc kilépjen a WHO-ból. És ez az, amire törekednünk kell.
Visszatérek egy korábban említett kérdésre, amelyhez aláírásokra van szükség.
A svájci kormányhivatalok egyre inkább visszariadnak az aláírásoktól és attól, hogy a kereskedelmi nyilvántartásba
való bejegyzéstől a bejelentés kibocsátójáig nyilvánosságra hozzák az engedélyezési szinteket.
Mutatok egy példát itt a dián.
Ez egy Serafe-döntés, és mint itt látható, nincs aláírás.
A határozat a követelésbehajtási eljárásban előterjesztett kifogás megszüntetése mellett szól.
A tapasztalatok mostanra azt mutatják, hogy az adósságbehajtási hivatalok megelégszenek az ilyen
határozatokkal, és lefoglaláshoz folyamodnak, ami a jogi csőd további jele. Az RTVA-t itt említik.
Ez a március 24-i rádiózásról és televíziózásról szóló törvény. 2006. Erre a szövegre úgy is hivatkoznak, hogy hatályban van.
A 69. cikk látszólag háztartási díjat ír elő a sugárzott műsorok vételéért.
Az illeték szó egy átnevezés, egy új német megfogalmazás a közvélemény-kutatási adóra.
Bár az emberek megszavazták ezt a közvélemény-kutatási adót, nyilvánvalóan nem voltak tudatában annak, hogy ez egy közvélemény-kutatási adó.
Bizonyos hangok azt a talán kisebbségi álláspontot képviselik, amelyet
örömmel támogatok, hogy a kormányra is vonatkoznak a kötelmi jog általános
rendelkezései, amikor a szavazási kérdéseket a nép elé terjeszti.
Végül is a népszavazás végső soron az állam és az emberek közötti szerződéses kapcsolatra vezethető vissza.
Ezen túlmenően a szerződési jogi rendelkezéseknek ez az alkalmazása levezethető a jóhiszemű
állami fellépés követelményéből is, amelyet az Art. 9 BV származtatható. Art.
28. cikke alapján a szerződő fél szándékos megtévesztéséből az következik,
hogy a szerződés tartalma a szándékosan megtévesztett félre nézve nem kötelező.
Az RTVA szerint a háztartásoknak a fent említett fejadót kell fizetniük az SRF-felajánlások
után, amelyeket felhasználnak vagy figyelmen kívül hagynak. Az adó beszedését a Serafe-ra bízzák.
Az a tény, hogy az RTVA a Serafét is felhatalmazza a jogi javaslatok eltávolítására, tűrhetetlen újítás.
Régebben az volt a helyzet, hogy egy állítólagos hitelezőnek a bírósági eljárás megindításához
a bíróhoz kellett fordulnia, miután jogi javaslatot tett.
Ez utóbbitól kézzel aláírt ítéletet kapott a kért jogi útnyitás engedélyezéséről vagy elutasításáról.
1990-től kezdődően a szövetségi parlament, mint jogalkotó, elkezdte biztosítani egyes hitelezők számára
a jogot, hogy félként az eljárásban részt vevő félként jogi javaslatokat távolítsanak el.
Ez egy nyilvánvalóan alkotmányellenes megközelítés.
A megfelelő előjogot nemcsak a Serafe kapta meg az RTVA-ban, hanem a szövetségi egészségbiztosítási törvényben
(KVG) az egészségbiztosítási pénztárak is.
A két említett törvényben az eljárásban részt vevő fél alkotmányellenes bírói kinevezése a bírósági
eljárás megindításához nem áll összhangban a jogállamisággal, és véleményem szerint aktívan meg kell akadályozni.
Ezért nagyra becsült ügyfelemmel, Roland Juferrel együtt beadványt küldtem a Szövetségi
Kommunikációs Hivatalnak, és azt a Telegram-csatornámon is közzétettem.
Ebben a beadványban kifogásoltam az aláírás hiányát.
Fontosnak tartom, hogy ha zaklató levelet kap, gondosan ellenőrizze,
hogy a levél jogilag érvényes aláírással van-e ellátva.
Ha ez nem így van, akkor ez egy nem kötelező érvényű felhívás arra, hogy önként
alávessük magunkat egy olyan rendszernek, amelyről kiderült, hogy korrupt.
Ezenkívül két büntetőeljárás van folyamatban a hivatalban lévő szövetségi tanácsosok ellen.
A legismertebb Pascal Najadi műve.
Berset egészségügyi miniszter az SRF Aréna című műsorában jobb belátása ellenére azt állította:
A mobiltelefonok által tárolt igazoló dokumentumokon a bemutató bizonyítani tudja, hogy az injekciót megkapták, és így annak
hatékonyságát, különösen az állítólagos vírusok továbbítása tekintetében.
Az ügy tényállása már a vádaskodás szakaszában is olyan kedvezőtlen Berset úr számára, hogy
a legnagyobb nehézségem, hogy hangsúlyozzam az ártatlanság vélelmét, amely még mindig érvényes rá.
Ezeket a büntetőeljárásokat lezárták.
Kevésbé ismert Albert Knobel büntetőfeljelentése Ignazio Cassis szövetségi tanácsos ellen hivatali visszaélés miatt.
Egy másik Arena-műsorban azt állította, hogy a pozitív PCR-teszttel rendelkező
közúti balesetek halálos áldozatait az ÁNTSZ koronás haláleseteknek számolja;
Erre a nemzetközi számlálási módszer egységesítése érdekében van szükség.
De ez teljes képtelenség, és hivatali visszaélésként kellene büntetőeljárást indítani ellene.
Ez az eljárás is komoly igazságszolgáltatási késedelemmel jár.
10. cselekvési és elállási lehetőségek Szerelem
Barátaim, minden jogi és politikai utat bejártunk,
ami csak eszünkbe jutott ez idő alatt, és amit életképesnek ismertünk el.
A korábbi tapasztalatok alapján kérdéses, hogy
ezek a lépések a kívánt eredményre vezetnek-e.
Tudomásul vesszük a 2023. október 22-i parlamenti választások eredményét. Ugyanolyan kijózanítóak a mozgalmunk számára, mint ahogyan azt megjósoltam.
Urs Hansot szívesen láttam volna új képviselőként Zürichben és Josef Endert Schwyzben.
Céljaink eléréséhez azonban nemcsak a teljes parlamenti
személyzetet kell lecserélnünk, hanem az igazságszolgáltatásban
dolgozókat és Josef Endert is.
Céljaink eléréséhez azonban nemcsak a teljes parlamenti személyzetet kell lecserélnünk, hanem az igazságszolgáltatásban
és az államilag finanszírozott médiában dolgozókat is. Tovább fúrjuk ezt a vastag deszkát.
Ez azonban egy hosszadalmas és összetett folyamat, amelynek időtartama alatt további cselekvési
és türelmi lehetőségekre van szükség.
Ezekhez személyes felelősségvállalásra és polgári bátorságra van szükség.
Arra kérem Önöket, hogy ne a rövid távú szankciós kockázatokra gondoljanak, hanem a jövő generációk számára jelentkező
hosszú távú előnyökre.
Arra kérem Önöket, hogy egyesítsék erőiket, és teremtsenek példát a
jobb élet, az összetartozás, a felebarátaink segítése érdekében.
A missziós kísérletek az elmúlt három és fél évben eredménytelennek bizonyultak.
A kívülállóknak látniuk kell, hogy boldogabbak vagyunk és jobban szórakozunk együtt.
Kölcsönös segítséget nyújtunk az ellensegítségért cserébe.
És vonuljanak ki a bukott fiat pénzrendszerből, ahol csak lehet.
Saját kezünkbe vesszük gyermekeink nevelését, távol a genderizmustól és a történelemhamisítástól.
Olyan fiatalokat szeretnénk,
akik önállóan és kritikusan gondolkodnak.
Békés vitarendezést akarunk a rendszer által ránk kényszerített bírák nélkül;
Az értelmes közvetítéshez mindössze arra van szükség, hogy mindkét fél meghallgatásra kerüljön, és valaki olyan megoldást találjon, amely mindkét fél számára elfogadható.
Igen, most már talán láthatjátok, hogy mi, ügyvédek
sokat tettünk, de lassan a végére érünk.
Még mindig van remény arra, hogy meglepődünk-e a hivatalos hallgatás falának megfordításán.
De mindennel számolnunk kell.
Elődeim szavait követve itt a pulpituson, a saját szavaimmal szeretném elmondani: ezután visszavetődünk önmagunkra, minden egyes emberre.
Akkor felelősséget kell vállalnunk magunkért.
Ha ismét ilyen lehetetlen előírások születnek, akkor egyszerűen nem követjük őket tovább. Ehhez egy kis kockázatvállalási hajlandóságra van szükség.
Hajlandónak kell lenni elfogadni a
rövid távú hátrányokat, de ígéretes irányt kell kijelölni a jövő nemzedékek
számára.
Igen, és erre az időre kívánom nektek Isten segítségét, amelyet Ivo Sasek hívott segítségül. Köszönöm.
Köszönöm szépen. Köszönöm szépen, Heinz Raschein.
Azt hiszem, a legfontosabb dolog, amit most megtanulhattunk, itt ismét egy jogi szakértőtől kapjuk a bizonyítékokat.
Igen, ez volt a svájci törvény. Jogi csődben vagyunk.
Azt hiszem, a megoldás most a végén
- ez talán a legfontosabb dolog, egyszerűen meg kell értenünk, hogy ha mi, emberek nem tanulunk
meg nemet mondani, akkor végünk van, azt csinálnak velünk, amit akarnak.
Nevezhetjük polgári engedetlenségnek is. És azt hiszem, ehhez nagy bátorság kell - egy ilyen ember, aki megszólal!
Ez a fő oka annak, hogy sokan nem állnak ide.
Nem akarnak felelősséget vállalni semmilyen népszerű "nem"-ért. Aztán gyorsan végiggondolod, hogyan érhet véget az egész.
Szeretném még egyszer megköszönni a bátorságát, hogy kiállt és kimondta, amit
egyszerűen hallanunk kell. Ezt meg kell értenünk. Köszönöm szépen.