Vai dati var dziedēt? Elektronisko pacientu karšu bīstamība.
Līdz 2025. gadam 80 procentiem iedzīvotāju, kuriem ir obligātā veselības apdrošināšana, jābūt elektroniskai pacienta kartei (saīsināti - ePA).
Vienlaikus veselības dati, piemēram, no ārstu praksēm un veselības apdrošināšanas
sabiedrībām, ir plaši pieejami pētniecības vajadzībām.
Šie ir īpašie mērķi veselības un aprūpes
digitalizācijas stratēģijā, ar ko iepazīstināja federālais veselības
ministrs profesors Karls Lauterbahs.
Šai idejai seko divi konkrēti tiesību aktu priekšlikumi: Digitālais likums un Veselības datu izmantošanas
likums, kura mērķis ir padarīt veselības datus pieejamus pētniecībai.
Cita starpā Digitālais likums nosaka, ka slimokasēm ir jāizveido elektroniska pacienta
karte katrai personai, kurai ir obligātā veselības apdrošināšana.
To var novērst tikai tad, ja apdrošinātā persona atsakās no apdrošināšanas.
Šajā datnē ir jāglabā ne tikai medicīniskā dokumentācija, medikamentu saraksti,
bet arī, piemēram, digitālā vakcinācijas karte un digitālā dzemdību karte.
Tas ļaus ietaupīt laiku, izvairīties no dubultām pārbaudēm un vienkāršot procesus jau tā pārslogotajā veselības aprūpes nozarē.
Vienlaikus paredzēts paplašināt tā saukto telemedicīnu, izmantojot mākslīgo intelektu,
lai novērstu kvalificēta darbaspēka trūkumu un nepietiekamu medicīnisko aprūpi.
Jau vairākus gadus strādāju par vecmāti veselības aprūpes nozarē, un man
godīgi jāsaka, ka esmu kritiski noskaņota pret šo likumprojektu. 1.)
Katrs cilvēks ir individuāls, un to NEKAD nevar attēlot kā vidējo.
Ne ePA, ne cita mākslīgā intelekta sistēma vai telemedicīna nevar aizstāt personīgo anamnēzi un novērtējumu, ko veic apmācīta persona, kura domā, jūt un redz.
Anamnēzes paņemšana ir katras veselības aprūpes profesijas pamats, un tā kalpo
attiecību veidošanai, kas ir svarīga atbalstam un ārstēšanai slimības vai,
manā gadījumā, grūtniecības gadījumā - aizvien vairāk aizstājot šīs sarunas
un izmeklējumus ar tehnoloģijām, lietotnēm un datora ģenerētām diagnozēm un ieteikumiem,
veselības aprūpes speciālistu māksla un prasme tiek devalvēta un atņemta,
un tiek mazināta intuīcija un pacienta atbildība par savu veselību. 2.)
Visaptverošas veselības datu vākšanas ļaunprātīgas izmantošanas iespējas ir ārkārtīgi lielas.
Tādējādi vakcinācijas, noteiktas pārbaudes un vispārējo veselības stāvokli var reģistrēt
un uzraudzīt daudz vieglāk, un tas var arī izraisīt sociālo stigmatizāciju un atstumtību.
Mēs varam redzēt, kā tas darbojas valstīs, kurās mēs atpaliekam digitalizācijas
jomā, kā Lauterbaha kungam patīk sūdzēties:
Ķīna ar tās sociālo punktu sistēmu, Izraēla ar zaļo pasi, kas Kovida laikā liedza
nevakcinētiem cilvēkiem piekļuvi daudzām sabiedriskām iestādēm utt.
Lietotāji tiek informēti, ka viņiem ir pilnīga kontrole pār
saviem veselības datiem un viņi paši var izlemt, kam ir piekļuve un kam ne.
Tomēr dati tiek glabāti dažu lielu pakalpojumu sniedzēju centralizētos serveros un mākoņos. Tiklīdz tas ir publicēts tīmeklī, tas paliek tīmeklī.
Lūk, tikai daži piemēri par nesen notikušām veselības datu noplūdēm: 2014-2017:
ASV uzlauzti vairāk nekā 130 miljoni elektronisko pacientu ierakstu.
2018: Norvēģijā uzlauzti 3 miljoni elektronisko pacientu ierakstu
2019. gads: Singapūrā publicēti tūkstošiem HIV pacientu privāti dati 2020. gads:
Tūkstošiem psihoterapijas pacientu Somijā šantažēti ar saviem datiem 2021. gadā: Hakeru uzbrukums Planeggas uroloģijas klīnikai;
Datu noplūde koronas testu laikā; Dati par 500 000 tīkla pacientu Francijā;
Hakeru uzbrukums Īrijas veselības aprūpes sistēmas datu sistēmām
Šie dati ļoti interesē arī politiķus un nozares asociācijas.
Šeit ir citāts no Ärztenachrichtendienst no 2021. gada jūlija: Nav nekāds pārsteigums, ka
centralizēta veselības datu vākšana, piemēram, elektroniskā pacienta karte (EPR), izraisa vēlmi.
Otrdien vairākas nozares asociācijas kopīgi aicināja atvieglot piekļuvi datiem (...)
Sāra: ES Komisija
tagad vēlas izveidot Eiropas veselības datu telpu.
To mērķis ir ļaut starptautiskām rūpniecības, pētniecības un valsts iestādēm izmantot
datu potenciālu, lai, piemēram, pandēmijas laikā pieņemtu labākus lēmumus. 3.)
Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi ir atcerēties, ka telemātikas infrastruktūra vienmēr ir atkarīga no interneta
un tehnoloģijām, kas ir ļoti svarīgi ne tikai no veselības aizsardzības viedokļa.
Piemēram, padomājiet par radiācijas iedarbību, ko rada viedierīces, piemēram, viedpulksteņi, sekotāji, viedtālruņi u. c., kas ir nepieciešami infrastruktūrai.
Nē, pat tehnisku kļūdu, hakeru uzbrukumu, elektrības zudumu, nepareizas programmēšanas
vai neobjektivitātes gadījumā šī sistēma var izraisīt masveida ārstēšanas kļūdas
vai, sliktākajā gadījumā, nopietnu kaitējumu veselībai un nāvi.
Piemēram, hakeru uzbrukuma dēļ Diseldorfas Universitātes slimnīcai kādu pacientu nevarēja laikus ārstēt, un tā rezultātā pacients nomira.
Tāpēc, dārgie skatītāji, mans lūgums: šo sistēmu drīkst ieviest tikai ar šādiem nosacījumiem:
Tam jābūt brīvprātīgam!
Lietotnes un mākslīgais intelekts nevar aizstāt labu ārstēšanu un anamnēzi! Ne politika, ne rūpniecība neizmanto datus!
Kamēr sistēma to nepiedāvā, es noteikti iesaku jums savlaicīgi iebilst,
pirms fails tiek automātiski izveidots! A c h t u n g !
Līdz 2023. gada beigām ikviens var nosūtīt vienkāršu
vēstuli savam veselības apdrošināšanas pakalpojumu sniedzējam, iebilstot pret elektroniskās veselības kartes izveidi.
Vēstules paraugs ir pievienots zemāk.
Mums ir vajadzīga cilvēcīga, empātiska veselības aprūpes sistēma, kas ir vērsta uz dziedināšanu; nevis rūpnieciski orientēta datu astoņkāja sistēma, kas bagātinās no mūsu slimībām un acīmredzami piešķir veselībai tikai otro prioritāti.