V srpnu 2023 rozhodl zemský parlament Severního Porýní-Vestfálska o zrušení
minimální vzdálenosti mezi větrnými turbínami a obytnými
oblastmi.
Cílem tohoto opatření je podpořit rozvoj zelené energie.
Obyvatelé žijící v blízkosti větrných turbín však již léta hlásí stížnosti, jako je nespavost,
srdeční problémy, úzkost a deprese.
Na provozovatele těchto zařízení byly dokonce podány žaloby.
Větrná energetika i německé úřady dlouho zastávaly názor, že infrazvuk
z větrných turbín je neškodný.
Nicméně již v roce 2014 prokázal australský akustický inženýr a vědec
Steven Cooper zdravotní rizika větrných
turbín tím, že vystavil pokusné osoby infrazvuku generovanému větrnými turbínami.
Stížnosti jako nespavost, pocity tlaku v hlavě, uších nebo na hrudi, hučení v uších a bušení
srdce se objevily ve stejnou dobu, kdy byly zapnuty větrné turbíny.
Meteoroložka Dr. Eva Wanka ve své studii z roku 2005 rovněž prokázala, že infrazvuk
vede k nárůstu těžkých depresí a dokonce k sebevraždám.
Na příkladu 1,8 milionu testovaných osob v Mnichově a okolí ukázala, že
infrazvuk vedl k trojnásobnému nárůstu záchranných misí vyvolaných
těžkými depresemi, pokusy o sebevraždu
a sebevraždami.
Přestože existují další studie a vědci požadují podrobnější výzkum zdravotních rizik větrných elektráren,
všechny výsledky jsou ignorovány a - jako nyní v Severním Porýní-Vestfálsku - minimální vzdálenosti
od obytných oblastí jsou dokonce rušeny.
Situace došla tak daleko, že žádosti o financování výzkumu na toto téma jsou zamítány.
Není překvapivé, že země, které patří mezi největší provozovatele větrných elektráren
na světě, mají jen malé ambice zkoumat související zdravotní rizika.
Do roku 2019 přispěla Čína jedinou studií a Německo dvěma, přestože
má třetí nejvyšší kapacitu výroby větrné energie na světě.
Prof.
Dr.
Ottmar Edenhofer, hlavní ekonom Postupimského institutu pro výzkum dopadů klimatických změn, v rozhovoru
pro Neue Zürcher Zeitung uvedl: "Prostřednictvím
klimatické politiky de facto přerozdělujeme světové bohatství.
Ale když se podíváte na fakta, nejde o mnohem víc než o čistou chamtivost?
Vehemence, s jakou se prosazuje politika v oblasti klimatu, velmi připomíná éru koronavirů.
Je to proto, že výzkum takzvané zelené energie je také řídký a důležitá fakta chybí
nebo jsou dokonce ignorována.
Přesto jsou předepisována pochybná opatření, a to bez ohledu na lidi a životní prostředí.
Je zřejmé, že i v klimatické politice se prosazuje program, který se netýká výhradně ekonomických zájmů, natož aby v jeho centru bylo blaho lidí.