I august 2023 besluttede delstatsparlamentet i Nordrhein-Westfalen at afskaffe
minimumsafstanden mellem vindmøller og beboelsesområder.
Dette tiltag har til formål at fremme udbygningen af grøn energi.
Men beboere, der bor i nærheden af vindmøller, har i årevis rapporteret om klager som søvnløshed,
hjerteproblemer, angst og depression.
Der er endda blevet anlagt retssager mod operatørerne af anlæggene.
I lang tid var både vindenergiindustrien og de tyske myndigheder af den opfattelse,
at infralyd fra vindmøller var uskadelig.
Men allerede i 2014 påviste den australske akustikingeniør og videnskabsmand
Steven Cooper sundhedsrisikoen ved vindmøller
ved at udsætte forsøgspersoner for vindmøllegenereret infralyd.
Klager som søvnløshed, trykfornemmelse i hovedet, øret eller brystet, tinnitus og hjertebanken
dukkede op, samtidig med at vindmøllerne blev tændt.
Meteorologen Dr. Eva Wanka beviste også i sin undersøgelse fra 2005, at infralyd
fører til en stigning i alvorlige depressioner og endda selvmord.
Med udgangspunkt i 1,8 millioner testpersoner i München og omegn viste
hun, at infralyd førte til en tredobling af redningsaktioner udløst
af svær depression, selvmordsforsøg
og selvmord.
Selvom der findes flere undersøgelser, og forskere presser på for at få mere detaljeret forskning i sundhedsrisikoen
ved vindmøller, bliver alle resultaterne ignoreret, og - som det nu er tilfældet i NRW - bliver minimumsafstandene
fra beboelsesområder endda annulleret.
Situationen er gået så vidt, at der gives afslag på støtte til forskningsansøgninger om dette
emne.
Det er ikke overraskende, at lande, der er blandt de største operatører af vindmølleparker
i verden, viser ringe ambitioner om at forske i de tilknyttede sundhedsrisici.
I 2019 havde Kina bidraget med et enkelt studie, og Tyskland havde bidraget med to, på
trods af at landet har den tredjehøjeste vindenergiproduktionskapacitet i verden.
Prof.
Dr.
Ottmar Edenhofer, cheføkonom ved Potsdam Institute for Climate Impact Research, sagde i et interview
med Neue Zürcher Zeitung: "Vi omfordeler
de facto verdens rigdom gennem klimapolitikken.
Men hvis man ser på fakta, handler det så ikke om meget mere end ren grådighed?
Den voldsomhed, hvormed klimapolitikken bliver drevet frem, minder meget om coronavirus-æraen.
Det skyldes, at forskningen i såkaldt grøn energi også er tynd, og at vigtige fakta
mangler eller endda ignoreres.
Alligevel bliver der foreskrevet tvivlsomme foranstaltninger, og alt dette uden hensyn til mennesker og
miljø.
Det er tydeligt, at der også i klimapolitikken implementeres en dagsorden, som ikke udelukkende handler om økonomiske interesser, og slet ikke med menneskers velbefindende i centrum.